PRESENTERER
Velkommen tilbake til Clarkson's Farm.
Det er nesten et år siden filmfolkene var her sist,
men selv om kameraene sluttet å rulle, fortsatte livet på Diddly Squat.
Og blant de kjente tingene har det vært noen endringer.
De rådyre sauene blir nå passet på
av en ekte sauebonde borti veien.
Jeg står for utstyret og sauene, han gjør jobben,
og så deler vi tapene.
Vi dyrker en ny avling, durumhvete, som brukes til å lage pasta.
Vi har millioner flere bier.
Og apropos pollinering,
det er et nytt medlem av Diddly Squat-fellesskapet.
JULI 2021
Og så er det gårdsbutikken,
som viste seg å være mer populær enn vi hadde forventet.
Det blir £ 6,72. Tusen takk.
Hei, står til?
Se. Den er full.
Det er tre plasser igjen.
-Det er alt. -Det er alt.
Og i forrige uke ble det kork på hovedveien.
-Jeg sto i køen. Ja. -I tre timer.
Folk kunne ikke vaksinere seg på helsestasjonen.
De fikk ikke bemannet brannstasjonen.
-Det er vel ikke bra? -Nei.
-Hvis dette fortsetter... -Vi sitter fast.
Derfor måtte vi klippe åtte dekar hvete for å lage parkeringsplass,
og selv det var ikke nok.
Jeg kommer til å gråte mens jeg klipper.
-Vet du det? -Jeg vet det. Jeg òg.
Skal vi la være?
Du er sjefen.
Du sa på ITV at du var sjefen.
Jeg er sjefen for gårdsdriften, men du tar dette.
-Kan du ikke ta litt her? -Du må flytte alle tilbake.
Jeg tenkte ikke gjennom det.
Jeg trodde ikke det ville komme så mange.
Når sant skal sies, måtte butikkproblemene takles av Lisa,
fordi jeg var opptatt med en tidsinnstilt bombe
som tikket på alle gårder i landet.
KAPITTEL 9
OVERLEVELSE
Men først var det innhøsting.
Yeo Valley
Vi endret spillet Nå blir vi aldri de samme
Brystet frem Representer Vesten
Dette er ekstra jordbruk Mer ekte enn ekte
Du finner ikke...
Her er vi.
Min andre innhøsting.
I fjor ga 2100 dekar bygg, hvete og raps
et overskudd på 144 pund
Denne gangen håpet jeg åpenbart på mer
da vi begynte i byggåkrene med den viktige fuktighetstesten.
Jeg håper vi blir ferdig med byggen i dag.
Det ville vært bra.
Når du ikke åpner supermarkeder og er på Celebrity Love Island?
Ingen Love Island. Kona liker det ikke.
-Hva er det da? -I'm a Celeb.
Jeg vil gjerne se deg i Australia.
Det er det verste.
Det er det jeg vil være mest redd for, å dra.
-Vil du ikke til Australia? -Akkurat.
Hvis de kommer hit...
-Da er jeg med. -Jeg er kjendis,
og jeg er i Chipping Norton, der jeg bor.
Klar?
15,9.
Siden vi ikke var langt unna det magiske tallet 15,5,
ringte vi Simon.
Og da han ankom i en helt ny skurtresker,
målte jeg igjen.
15,3.
-Det er bra, ikke sant? -Flott, vi er i gang.
Greit, solbriller. Vi er klare.
Besten min, som gikk bort, dette er melodien hans.
The Who. Han spilte dem for meg.
Det er et år siden jeg gjorde dette.
Hvis jeg husker noe.
Der er det.
Kjør!
Står han i veien for deg, Simon?
Ja. Det er mye trafikk i dette området.
Målet var å ta det meste av byggen i dag, men vi hadde bare tatt
et par lass da Kaleb var på radioen.
Fuktigheten er på 15,8.
15,5 er nivået vi trenger. Vi vil ikke gå over det.
Siden tallene virket ganske marginale for meg,
søkte jeg råd fra Storbritannias muntreste landagent.
-Hei. -Charlie, hei. Det er meg.
Siste lass vi tok inn var 15,8.
Ja.
Det er ganske høyt.
Så vi må slutte?
Ja. Det er frustrerende. Definitivt.
Greit. Takk, Charlie. Snakkes snart.
-Vi ses. Ha det. -Greit. Ha det.
Faen ta.
Jævlig irriterende.
Hva har vi? Tre lass, det er alt. 36 tonn.
Jeg har ikke mentaliteten til å være bonde.
Jeg ligger i sengen og tenker:
"Byggen er der ute, over sitt beste, og jeg får den ikke opp."
Altså byggen.
Kaleb og jeg tok den siste lasten til lagerområdet,
som irriterende nok hadde fått nok et besøk fra de lokale vandalene.
Det er det de brente i fjor, og de prøvde å brenne denne i år.
Jeg snakket med politiet om det...
Kriminalpolitiet på landsbygda har mistet sin Mitsubishi L200,
som de kunne jage skurker i, og de har fått en Vauxhall Corsa.
Det forente kongeriket Storbritannia og Nord-Irland,
det sjette rikeste landet i verden.
Hvordan i helvete skal de ta noen i en Corsa?
Enda mer irriterende, på grunn av landets mangel på lastebilsjåfører,
hadde vi bare klart å booke én lastebil for å kjøre vekk byggen.
Derfor måtte noe av det bli liggende utendørs.
Og i morgen var det meldt regn.
Jeg er forbanna. Hvor mye har vi her? Fem tonn?
Fire-fem tonn. Ja.
Det kommer til å ligge her og råtne.
Bygg verdt nærmere 750 pund
-ligger her og blir ødelagt. -Ja.
Værmeldingen kan ta feil. Kan bli fint i morgen.
Man vet jo aldri.
Dagen etter visste vi det.
Helvete heller.
Jeg fikk en melding fra kornhandleren.
-Det er derfor vi stoppet i går kveld. -Ja.
Lasten fra i morges var 16,5 % fuktighet.
Det blir et tørkegebyr på 9,75 pund.
-Per tonn? -Per tonn.
Og et vekttap på 4,5 %.
Så halvannet tonn de ikke betaler for.
De tar betalt for vannet, det er derfor vi stoppet i går kveld.
Så hvor mye penger har vi tapt?
Det vil være 450 pund
-i avgifter. -Og de 750?
-Som ligger... Ja. -Sitter og blir fuktigere. Helvete.
Men så frustrerende som innhøstingsproblemene var,
var de ingenting mot problemet som nå ventet meg
og alle andre bønder i Storbritannia.
Et som hadde vært under utvikling siden omveltningen i juni 2016.
Det britiske folket har talt, og svaret: "Vi er ute."
Bønder visste at Brexit betydde slutt på EU-tilskudd og -subsidier.
Men den britiske regjeringen sa at vi ikke skulle bekymre oss.
Vi garanterer støtte til britisk landbruk på dagens nivå, 100 %.
Denne regjeringen har gitt større grad av sikkerhet
om fremtidig støtte til landbruk enn noen regjering i EU,
eller noen andre land i verden.
Imidlertid har disse løftene så langt vært tomme.
Regjeringen har store ambisjoner, men bøndene sier
penger og detaljer er mangelvare for tiden.
Kunngjøringene er veldig vage.
Vi vet ikke hva de skal betale for, hvor mye.
Hvilket system er jeg i
om ett år, om to år, om fem år.
Det er så mange detaljer å finne ut av.
-Etter Brexit. -Ja.
Bønder. Bedre eller verre stilt?
Verre stilt.
Dette enorme problemet krevde handling fra Charlie og meg.
Vi vet at du vil miste subsidier på 82 000 pund i året.
De neste årene vil du få 0 pund per hektar.
Alle de direkte subsidiene utgår.
Så det kan bli tilskudd og subsidier,
men vi vet ennå ikke hva de blir.
Nei. Vi vet at de har sagt "Offentlige penger til offentlige goder".
Så de skal betale bøndene for å gi offentlige goder.
Det betyr ingenting. Det er bare et slagord.
Det er ingen substans i disse ordene for øyeblikket.
Alle bønder jeg snakker med, sier: "Hva skal vi gjøre?
"Hva vil dere vi skal dyrke? Hva skal vi ikke dyrke?
"Skal de forby glyfosat? Vi vet ikke."
-Vi vet ikke hva de skal gjøre. -Akkurat.
-Ja. -Det slår meg.
Det er som om FIFA skulle innført nye fotballregler,
og alle lagene sa: "Hva? Skal vi ikke ha keepere?
"Skal vi ha to baller? Er det blandet, menn og kvinner?
-"Hva er det?" -Vi har nye regler.
De sier: "Vi vet ikke. Det kommer nye regler.
"Vi vet bare ikke hva." "Men sesongen starter neste uke."
Ja. Så det er litt frustrasjon.
Uansett, hør nå.
Vi lar regjeringen drive på, ha komitémøtene sine
og utredningene sine og alt det tullet.
Faen ta alle sammen.
Så her er planen min.
Ja?
Kyr.
Kyr?
Jeg vet at sauene var en katastrofe.
-Ja. -Men kyr...
Ja.
-Fordi de gjør nummer to. -Det gjør de.
Det er bra for jorda.
-Er det bra for jorda? -Dagen etter setter du høns
der de bæsjet, og hønene spiser mark
-fra kumøkka... -Ja.
...og tråkker sin avføring og kyrenes avføring ned i jorda,
-gjør den bra. Flytt dem, og så videre. -Ja.
Helt til hele gården er gjenopplivet.
Mob grazing. Til syvende og sist...
-Det handler om jorda. -Ja.
Man går tilbake til et slags gammeldags jordbruk.
-Det er planen min. -Kyr?
Vel, kyr. Ja.
-Hvor mange kyr? -Jeg vet ikke.
Kyr kan få tuberkulose på grunn av alle grevlingene.
-Vi er i et høyrisikoområde. -Drep grevlingene.
Vi kan ikke drepe grevlingene.
-Hvorfor ikke? -Det er ikke lov.
Men hvis de dreper kyrne?
Kan likevel ikke drepe grevlinger.
Vi tar det når vi kommer dit.
Men her er min neste plan. Klar?
Gjøre om lammefjøset, som vi ikke trenger mer, til restaurant
og selge kjøttet der.
Vårt eget storfekjøtt, slaktet borti veien,
tilberedt og servert på en restaurant hvor du setter deg ned og...
Og lammekjøtt. Vi har fortsatt sauer.
-Ja. -Så vi har storfe eller lam.
-Vi har våre egne poteter. -Ja.
Vi har mel til saus. Vi har mynte til myntesaus.
-Det har vi. -Vi har pepperrot.
Vi har durumhvete,
-så vi kan lage vår egen pasta. -Pasta.
En restaurant der alt du spiser
ble produsert på Diddly Squat.
Strålende. Men detaljene med å få det til er...
Ja, se her.
-Nei. -Bildet, se.
Det er det vi vil ha, friesere.
-Melkekyr. Da du sa "spise dem"... -Hvordan vet du... Hva?
Da du sa "spise dem"... Det er en melkeku.
Det er kostnader ved å etablere en restaurant.
Jeg vet ingenting om det.
-De kommer og går. -De kommer og går.
Jeg vet at 80 prosent feiler, men jeg har en plan.
Være blant de 20 prosentene.
Alt er her. Du må vel være litt begeistret.
Jeg...
Så det er planen min.
-Vil du at jeg skal finne noen kyr? -Ja.
Mens Charlie handlet kyr, fortsatte jeg med innhøstingen. Eller kanskje ikke.
For de neste fire dagene
regnet det akkurat nok til å gjøre avlingene konstant fuktige.
Så, gitt at denne dagen også går i vasken...
En jævlig stor flenge.
...bestemte jeg meg for å skifte alle dekkene på traktoren.
Den luften er sannsynligvis 14 år gammel og tysk.
Ja.
Trenger dere hjelp?
Sa han, og håpet dere ville si nei.
Hva synes du om det?
Hva faen gjør du?
-Kornet er klart. -Hva?
Kornet er klart. Vi må dra nå.
Hva gjør du? Du burde ha gjort dette til vinteren.
-Dette er en vinterjobb. -De var ikke slitt om vinteren.
Flott. Vi ses om en time.
Du kan jo sette i gang?
Jeg setter i gang og holder fortet, og du driver med dette.
Siden jeg var i trøbbel,
fikk de på nye dekk på rekordtid.
Og så dro jeg for å koble til hengeren,
i håp om at det ikke ville bli det vanlige kludderet.
Akkurat.
Nei.
Faen.
Pete?
Ja?
Hva er det?
Kommer den gule tingen ut bak?
-Nei. -Hva med nå?
-Nei. -Nå?
Nei.
Gode Gud. Ikke la ham komme tilbake og se at dette skjer igjen.
Legg den inn her.
-Ja. -Det er helt trygt.
Hele året har du fortalt hvor farlig det er.
Baksiden av traktorer er det, men vi bruker brekkjern.
Akkurat.
Hold der, så skal jeg bare fortsette...
-Kommer den ut? Kroken? -Nei.
-Ikke? -Nei.
Er du ennå ikke ferdig?
Ta meg gjennom det.
-Ja. -Se hva jeg gjør galt.
-Ja. -Men ikke kjeft på meg.
-Jeg har gjort mitt beste. -Ok.
Akkurat. Klar?
-Ja. -Hold inne stoppknappen.
-Ja. -Trykk opp.
Trykk ned.
-Har den tingen kommet ut nå? -Ja.
Hvorfor... Jeg er skikkelig sur, for den gjorde ikke...
Etter å ha koblet til hengeren
kunne vi nå endelig gå tilbake til litt innhøsting.
Solskinn, kom igjen. Fortsett å tørke. Fortsett å tørke.
Det første først, vi har høstet et lite barn.
Det kommer sikkert på nyhetene, ikke sant?
Jeremy Clarkson har hakket opp et barn.
Burberry. Et arbeiderklassebarn.
Her er problemet. Se. Denne byggen har ligget her
og begynt å spire og gro.
Se på det. Se.
Dette er helt gjennomvått.
Kaleb sier at jeg må spre det ut på betongen,
bruke teleskoptrucken,
og legge det nye jeg har høstet på toppen av det,
og så blir det blandet sammen i lastebilen,
og gjennomsnittet vil være greit.
Jeg kommer til å dø!
Jeg har funnet noe innen gårdsdrift som jeg er god på.
Han kommer til å si: "Du gjorde ikke dette."
Skulle du ikke fjerne det grønne først?
Hva?
Skulle du ikke fjerne det grønne først?
Hvem sa det?
-Kaleb. -Nei, det sa han ikke. Gjorde han?
Ja.
Du har gjort en god jobb.
-Er det godt nok? -Det er ikke ille.
Jeg gjorde det. Jeg fjernet alle skuddene først.
Godt jobbet.
Vi fortsatte,
og de neste par dagene høstet vi den gjenværende byggen
og all rapsen før regnet satte en stopper igjen.
Men heldigvis kunne jeg utnytte tiden godt
fordi Charlie hadde funnet noen kyr jeg kunne se på.
Så disse... Kjøper vi damekyr eller mannekyr?
-Avlsdyrene vil være hunner. -Ja.
Men de har også noen dyr som vi kan fete opp for å slakte.
-Noen av dem kan være guttekyr, men... -Riktig.
De er gutter før de blir okser.
-Eller hva heter det? -Gjeldokser.
-Jaså? -Fordi de er kastrert.
-Hvorfor det? -Det er tryggere å håndtere dem.
-Hvis du... -Hva?
Det er tryggere å håndtere en okse hvis den ikke har testikler.
Hvis noen kuttet av ballene mine, ville jeg ikke vært trygg.
Du produserer ikke like mye testosteron som en okse.
Lisa sier: "Kan vi få noen med lange øyevipper?"
Jeg vet ikke om hun egner seg for bondelivet.
-"Lange øyevipper"? -Sa: "Jeg vil ha
-noen med fine, lange øyevipper." -Det kan vi få til.
Til slutt kom vi til gården til Tim, kubonden,
i Northamptonshire.
-Er det Silverstone som lager det bråket? -Ja.
Tenkte du kunne be dem ta en pause.
Er det alltid så høyt?
-Ja. -De fleste dager.
Helvetes biler, ærlig talt.
Se på dere!
-Det er en stut. -Dette er gjeldstutene.
Hva er det?
Det er en hann uten baller.
-Ja, dette er... -Ingen baller.
-Så disse er til mat. -Disse er til mat.
-Akkurat. Disse er avlsdyr. -Disse er avlsdyr.
Disse skal ikke spises.
-Man kan gi dem navn og alt. -Ja.
Jeg har aldri... Det er som et offentlig toalett.
Stopper de noen gang?
-Ja. -Se på dem. Begge holder på.
Det er bare... Se på det.
-Du vil få mye møkk. -Ja.
-Det er det vi vil ha. -Bra.
-Møkk er bra. -Ja.
Jeg vil ha det på jordene. Da må jeg ikke bruke så mye nitrogen.
Det var derfor jeg fikk ideen. Da tenkte jeg:
-Boris har den avtalen med Australia. -Ja.
Den kommer det nok ikke noe godt ut av.
-Nei, ikke i det hele tatt. -Billig søppelbiff kommer inn.
Med gressfôret kjøtt kan vi åpne restaurant
så ikke jeg trenger å konkurrere med australiere.
Denne vil nok være noe av det beste du har spist.
-Virkelig? -Ja.
Du er flott.
Du har et fint ansikt.
Jeremy, ikke skryt av dem... Husk at vi må avtale en pris.
-Jeg vet. Jeg bare liker ansiktet dens. -Bare fortsett.
Etter småpraten er det på tide å velge hva vi skal kjøpe,
som jeg antok ville være ganske enkelt.
Det er fire kyr og kalver her, fire kyr og kalver der.
Det vil gi oss noen erfarne kuer med kalver.
Da er de klare ved juletider.
Om et år.
-Ja. -Disse er det.
Derfor trenger vi noen andre...
-Disse vil være et år? -Ja.
-Denne gangen... -Ja.
-Det er derfor vi trenger andre... -Ja. Herregud, dette er komplisert.
Så vi må få noen som vil være...
Vi trenger kuene som vi får drektige neste vår.
De skal kalve neste vår.
Nei, blir drektige neste... Nei. Kalve...
Beklager, kalve neste vår.
-Så vi vil ha tolv kyr. -Tolv kyr.
Nei. Vi har åtte kyr her. Hvor mange har vi her? Ni?
Åtte kuer med kalver.
Og vi tar kanskje noen kviger.
Og så... Nei. Kvigene skal være klare til å spise før kalvene?
Nei. De er avlsbestanden din.
De vil være drektige. Så da blir det tolv.
-Herregud. -Vi kjøper stutene
til feting.
Ingen fare. Jeg vet hva vi gjør.
Så var det på tide å diskutere prisen for det jeg skulle kjøpe.
Hvor mye koster en ku?
Ku- og kalveenheter som dette må være rundt 2200 pund.
Det er det samme som... Man får en Alfa 159 for det.
-Vet ikke hva det er. -Alfa Romeo 159.
Hvordan kan du bo i Silverstone og ikke vite...
Det er en risiko involvert. Du må kjøpe den, mate den.
Den kan dø, den unge.
-Som en Alfa Romeo. -Du kan krasje Alfa Romeoen.
-Ja. -Akkurat.
Nei, den dør av seg selv. Og hva koster en kvige?
De kvigene?
Rundt 1800 pund.
1800 pund?
-Sikkert. -Vent.
Vent, jeg skal få frem kalkulatoren.
-Så vi vil ha 20 totalt, 20 dyr. -Riktig.
Akkurat. Det er 25 000 pund.
Jeg tror vi kan gjøre det bedre.
-Ku og kalv: 2000 pund. -2100 pund?
2000 pund.
-2000 pund, da. -Men kvigene,
-vi har ikke snakket om kvigene. -De er litt for dyre.
Jeg kan ikke gå under 1500 pund.
-1250 pund. -1500. Må det være.
Inkluderer du levering?
-Ja. -Det er ganske praktisk.
1450 pund levert.
-Greit. -Greit. Hva? 1450 pund?
-Vi er ferdige. -Vi er ferdige.
Gi meg hånda.
Jeg vet ikke hva jeg nettopp har kjøpt.
Neste morgen var det fortsatt for vått til å høste hveten.
Jeg og Alan, snekkeren, snakket om ideene mine
for restauranten.
-Det har regnet hver dag. -Å nei.
Ikke mye, akkurat nok til å fukte avlingen.
For øyeblikket var det benker og bord i låven
slik at besøkende i butikken kunne ta en sandwich og beundre utsikten.
Men med restauranten ønsket jeg å gå videre.
Her er planen min. Må jo ha betong på gulvet.
-Ja. -Doer i det hjørnet.
-Ja. -Det er kjøkkenet.
-Det får panel. -Ja.
-Ja? -Bra.
-Ja. -Ja.
Så alt her, hele veien, glass.
Du er her.
Du har en fantastisk utsikt.
-Wychwood-skogen. -Ja.
Dette vil så klart slippe inn vær og vind.
Vi må kle det.
Dette var Alans signal til å bli enda mer forvirrende enn en kuselger.
På det andre taket, blikktaket.
Det er sandwich-isolasjon.
Det hele tas av, på igjen, lekter, og så ned igjen.
La taket stå, isoler mellom, legg på plater under.
Med dampsperre kan det blåse gjennom, komme bak og ned.
De bruker nok lektepanel.
Denne er bredere enn den andre foran.
Det ser ut som et slottstårn.
Hvis det kommer gjennom der, ned på baksiden, kommer ut, ikke sant?
Det eneste er at de behandles.
Du må få dem behandlet. Det holder ikke i to år.
-Du har en Klargester her. -Hva?
Du har en septiktank, en Klargester her. En BioDisc.
Etter denne ordflommen kom det uunngåelige komiske anbudet.
-Kan du gi meg et overslag? -Ja.
Har du noen anelse nå?
-250 000 pund. -Nei da.
Må jo det?
Alt glass må være dobbelt, alt må følge byggestandarden,
HMS for folk som kommer inn her.
Jeg vet at du snakker, for munnen din beveger seg,
men jeg føler bare at jeg visner innvendig
-over... Du sa 250 000. -Ja, greit.
Så jeg har oversatt det til en kvart million pund.
Ja.
For å kle en låve som allerede står her.
Alan,
kjør rundt hjørnet, sett deg i din S Class.
Rull av sted.
-Sjåføren din tar deg hjem. -Ja.
Nei, ikke noe problem.
-Det er et problem. Det er mye penger. -Ja. Det må det være.
La oss gå gjennom det. Finne det riktige tallet.
Jeg må tilbake. Vi gjør fuktighetstester.
Får kanskje høste litt i dag.
Ja, hvis det holder seg tørt.
Det holdt seg tørt.
-15,4. -Det går.
Vi setter i gang!
Vi bør skrive på brødet i butikken: "Kan inneholde spor av saksedyr."
Akkurat nå er ting bra, men jeg håper det blir bedre
når vi kommer i midten. Det ser tykkere, høyere ut der.
Simon er verdens mest snobbete skurtreskerfører.
En gang ba han om bestikk på McDonald's.
-Hva? -Han gikk inn på McDonald's
og ba om kniv og gaffel.
Hvor skal alt... Er det saksedyrstøv?
Tenk deg å være et saksedyr. Plutselig: "Herregud!"
Nei. Det er gjennom den røde tingen, så trakten,
du tenker: "Herregud. Det er fryktelig." Så starter viften og blåser deg til værs.
Hvis du er et par centimeter lang og går flere meter opp,
det er som å bli sendt ut i verdensrommet.
Du blir skutt ut og tenker: "Jeg flyr."
Så er du på en henger,
og blir kjørt til møllen, hvor du blir malt.
Dette er en forferdelig slutt.
De ba om protein i hveten. Det ga vi dem.
Vi har gitt dem protein. Brødet vårt er som en keema naan.
Hva er keema naan?
Indisk restaurant.
Har du aldri vært på indisk restaurant?
Nei.
Det er restauranter hvor du får karri.
Ja.
Her om dagen kalte han babyen sin en utlending.
Han ble født i Oxford!
Jeg ble født i Chipping Norton, som hele familien min.
Og sønnen min er født i Oxford. Han er utlending.
Været holdt seg.
Og to lange dager senere var vi kommet til den siste av hveteåkrene.
Og i tråd med tradisjonen her
kom sikkerhetssjefen for å ta sitt skift.
Ja. Vi fikk litt...
Ja.
Hva? Er dette hans 52. innhøsting her?
Den 51. Nei, jeg tror det den 54.
Jeg skal spørre. Eller det er kanskje ingen vits.
Verdens arbeidere, nå kjører vi.
Se på det. Dette er A-laget.
Gerald på skurtresker. Kaleb og Jeremy på traktorer.
Men før vi kom i gang,
begynte Simons nye, høyteknologiske skurtresker å lage lyder.
Hei, Gerald, det er Simon. Hva er problemet?
Hvordan...
Bare en masse...
Det er et kryss. Bare trykk på krysset.
Trykk på escape-knappen.
Trykk på escape-knappen, Gerald.
Diddly Squat Farm.
Til slutt gikk gårdens teknologikyndige foster inn for å løse problemet.
Det må være fast. Ett trykk.
Og da kvelden kom, var vi ferdige med å høste inn den siste hveten.
Ok, det var det. 2021-avlingen er inne,
og nå: kyr!
Akkurat.
Her.
-Hva gjør du? -Jeg kler meg for dette.
Jeg liker ikke kreosot etter at jeg fikk det i øyet den gangen.
-For et snøfnugg, det er helt utrolig. -Snøfnugg.
-Du er det. -Det er jeg ikke.
Se, jeg holder kreosot...
Jeg kunne diskutert dette generasjonsgapet i timevis,
men Kaleb og jeg måtte gjerde inn jordet til de nye kyrne.
Og jeg hadde virkelig ikke lyst til å sette ned 280 gjerdestolper
med hans middelalderske drapsmaskin.
Høyere.
Så i stedet skaffet jeg en forbrenningsmotor.
Dette er slutten på virksomheten din.
For hvorfor skulle du noen gang bruke
en gjerdeentreprenør når du har SoloTrak?
Greit. Godt poeng.
SoloTrak. Så du gjør det selv.
-Når du forklarer hvordan disse fungerer. -Så kan jeg gå?
Bare forklar hvordan det fungerer.
Hvis du snur og parkerer den der, så rygger vi.
Stopp.
Etter å ha fått maskinen på plass og satt på snøfnugg-verneutstyr,
begynte vi.
Greit. Kjør den ned på den.
Litt av en maskin, hva?
Vakker.
Og denne sveitsiske armékniven hadde enda flere triks i ermet.
Fortsett, fortsett.
-Er det spent? -Det er spent der nede nå.
Fortsett.
Holder du den stram?
-Hva om den ryker? -Det ville gjort vondt.
Skal jeg fjerne det?
Bra du bruker vernehjelm!
Bra du er et snøfnugg. Eller er du Gen X? Hva er du?
-Hva mener du? -Ble du født i det 20. århundre?
-Det ble du, ikke sant? -Nei. 1998.
Det er...
Det 20. århundre er... 2000 og utover, ikke sant?
Nei. Vi er i det 21. århundre nå.
Er vi?
Dagen etter var gjerdet ferdig,
akkurat i tide for ankomsten til våre nye Diddly Squat-beboere.
Fin bil.
-Det er det, ikke sant? -Ja.
Hør!
Dessverre får ikke Kaleb se dette. Han måtte hjem for å avlive hunden sin.
Fæle greier.
Greit.
Velkommen.
Se, deres nye hjem.
-Det er en kalv. -Ja.
-Er dette mødrene deres? -Ja.
Se på dem. Dette er enormt.
Så du er en dameku.
Du er en manneku. Dameku.
Dameku.
Jeg har alltid vært litt redd for kyr,
men du ser ikke skummel ut. Se på håret ditt.
Jeg slo det opp, og faktisk
blir mange mennesker drept av kyr hvert år. Mange.
For det meste fotturister, så det er jo greit.
Dette er tilfredsstillende. Ja, sauene var tilfredsstillende
da de kom, og de ble raskt utilfredsstillende,
men jeg kan ikke tenke meg at disse blir til bry.
NESTE GANG
Kyrne er ute!
Faen!
Herregud, hvor er du? Fern!
For helvete!
Tekst: Tonje Bjørkheim Nilsen
Kreativ leder Mari Hegstad Rowland