CLARKSONIN FARMI 2
Tervetuloa takaisin Clarksonin maatilalle.
On kulunut liki vuosi siitä, kun kuvausryhmä oli täällä,
mutta vaikka kuvaukset lakkasivat, elämä Diddly Squatissa jatkui.
Ja tuttujen juttujen lisäksi on tapahtunut muutama muutos.
Huippukalliista lampaistani huolehtii nyt
oikea lammasfarmari tuossa vieressä.
Annan laitteet ja lampaat, hän tekee työn,
ja sitten jaamme tappiot.
Viljelemme uutta kasvia, durumvehnää, josta tehdään pastaa.
Meillä on miljoonia mehiläisiä lisää.
Ja pölytyksestä puheen ollen,
Diddly Squat -yhteisössä on uusi jäsen.
HEINÄKUU 2021
Ja sitten on maatilamyymälä,
joka osoittautui suositummaksi kuin odotimme.
Se tekee 6,72 puntaa. Kiitos paljon.
Hei, miten hurisee?
Katso. Se on täynnä.
Jotain kolme paikkaa jäljellä.
Siinä kaikki.
Ja viime viikolla päätie ruuhkautui.
-Olin jumissa, juu. -Kolme tuntia.
Ihmiset eivät päässeet rokotukseen terveyskeskukseen.
Palomiehet eivät päässeet paloasemalle.
-Se ei ole hyvä, eihän? -Ei.
-Jos tämä jatkuu... -Jäämme taas jumiin.
DIDDLY SQUAT -MAATILAKAUPPA
Se tarkoitti, että piti niittää puoli hehtaaria vehnää parkkipaikaksi,
eikä sekään riittänyt.
Tästä tulee... Itken tuolla niittäessäni.
-Tiedätkö? -Tiedän. Niin minäkin.
Pitäisikö antaa olla?
Sinä olet pomo.
Sanoit tässä taannoin ITV:llä, että sinä olet pomo.
Olen maanviljelyn pomo, mutta sinä hoidat tämän kaiken.
-Mikset sitten aja vähän täältä? -Kaikkien on peruutettava.
En ajatellut tätä loppuun asti.
En uskonut, että näin monta ihmistä tulisi.
Mutta totta puhuen maatilan myymäläasiat hoitaisi Lisa,
koska minulla riitti töitä aikapommin takia,
joka tikitti maan jokaisella maatilalla.
CLARKSONIN FARMI
LUKU 9
SELVIYTYMISTÄ
Ensin oli kuitenkin sadonkorjuun aika.
Yeo Valley, Yeo Valley
Muutimme pelin, emme koskaan ole entisiä
Yeo Valley, Yeo Valley
Nosta rintakehäsi, edustat länttä
Tämä on lisäviljelyä Todempaa kuin todellinen
Et löydä...
Tässä sitä ollaan.
Toinen sadonkorjuuni.
Viime vuonna yli 210 hehtaaria ohraa, vehnää ja rapsia
toi minulle huippusumman 144 puntaa.
Tällä kertaa toivoin toki tienaavani enemmän,
kun aloitimme tärkeät kosteusmittaukset ohrapelloilla.
Toivottavasti saamme ohran valmiiksi tänään.
Se olisi hyvä.
Kun et avaa supermarketteja ja ota osaa Celebrity Love Islandiin?
Ei Love Islandiin. Vaimo ei tykkää.
-Mikä sitten? -I'm a Celebrity.
Haluaisin nähdä sinut Australiassa.
Se siinä on pahinta.
Sitä minä pelkään eniten, itse lähtöä.
-Etkö halua Australiaan? -Niin.
Jos ne tulevat tänne...
-Sitten teen sen. -Olen julkkis,
ja olen Chipping Nortonissa, missä asun.
Valmiina?
15,9.
Koska emme olleet kaukana maagisesta luvusta 15,5,
soitimme Simonille.
Ja kun hän saapui upouudella leikkuupuimurillaan,
otin toisen lukeman.
15,3.
-Se on hyvä, eikö olekin? -On. Hienoa.
No niin, aurinkolasit. Valmiita ollaan.
Vaarini kuoli hiljattain, ja tämä on hänen lempibiisinsä.
The Who. Hän soitti tätä minulle.
Siitä on vuosi, kun tein tätä.
Muistankohan enää mitään.
Siinä se on.
Siirry!
Onko hän pysäköinyt tiellesi, Simon?
Kyllä. Tällä alueella on paljon liikennettä.
Tavoitteena oli saada suurin osa ohrasta tehdyksi tänään, mutta olimme tehneet
vasta pari kuormaa, kun Kaleb soitti radiopuhelimella.
Kosteuslukema on nyt noin 15,8.
15,5 on taso, joka tarvitaan. Se ei saa mennä sen yli.
Koska luvut tuntuivat minusta melko marginaalisilta,
kysyin neuvoa Britannian iloisimmalta tilanhoitajalta.
-Haloo. -Hei, Charlie, minä tässä.
Viimeisen kuorman lukema oli 15,8.
Juu.
Se on aika korkea.
Pitääkö meidän siis lopettaa?
Juu. Se on turhauttavaa, ehdottomasti.
Hyvä on. Kiitos, Charlie. Palaillaan taas.
-Nähdään. Hei. -Selvä, hei.
Hemmetin hemmetti.
Tosi ärsyttävää.
Mitä meillä on? Kolme kuormaa, siinä kaikki. 32 tonnia.
Minulla ei vain ole maanviljelijän mentaliteettia.
Makaan sängyssä ajatellen:
"Ohra on siellä, kohta se pilaantuu, enkä saa sitä ylös."
Puhun nyt siis vain ohrasta.
Kaleb ja minä veimme viimeisen kuorman varastoalueelle,
jossa ärsyttävää kyllä oli taas vieraillut vandaaleja.
Tuon altaan ne polttivat viime vuonna, ja tämän ne yrittivät polttaa tänä vuonna.
Puhuin siitä poliisille.
Maaseudun rikospoliiseilta vietiin pois Mitsubishi L200,
jolla he voisivat jahdata pahiksia, ja heille annettiin Vauxhall Corsa.
Näin Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin kuningaskunnassa,
joka on maailman 6. rikkain maa.
Miten helvetissä he nappaavat ketään Corsalla?
Mikä vielä ärsyttävämpää, kansallisen rekkakuskipulan takia
onnistuimme varaamaan vain yhden rekan ohran kuljetusta varten.
Se tarkoitti, että osa siitä jäisi ulkopuolelle.
Ja huomiseksi ennustettiin sadetta.
Olen vihainen tästä. Paljonko tässä on? Viisi tonnia?
Noin neljä, viisi tonnia, juu.
Se jää tänne mätänemään.
750 punnan arvosta ohraa
-makaa täällä pilaantumassa. -Joo.
Ennuste voi olla väärässä. Aamulla voi olla ihan kiva ilma.
Ei sitä koskaan tiedä.
Seuraavana päivänä tiesimme.
Voi helvetti.
Sain juuri viestin viljakauppiaalta.
-Tämän takia lopetimme eilen. -Joo.
Tämän aamun lastin kosteus oli 16,5%.
Siitä tulee 9,75 punnan kuivausmaksu.
-Tonni? -Tonni.
Ja 4,5%:n painonpudotus.
Eli he eivät maksa puolestatoista tonnista.
He veloittavat sinulta vedestä, minkä vuoksi lopetimme eilen.
Paljonko rahaa olemme menettäneet?
Se olisi maksanut 450 puntaa.
-Kauppaveroina. -Entä 750 puntaa?
-Makaa siellä... -Makaa siellä ja kastuu lisää. Voi hitto.
Mutta niin turhauttavia kuin sadonkorjuuongelmat olivatkin,
ne eivät olleet mitään verrattuna asiaan, joka odotti minua
ja Ison-Britannian kaikkia muita viljelijöitä.
Asiaan, joka oli seurausta kesäkuun 2016 myrskyisästä tapahtumasta.
Britit ovat puhuneet, ja vastaus on: "Me lähdemme".
Viljelijät tiesivät, että Brexit tarkoitti EU:n apurahojen ja tukien loppua.
Mutta hallitus käski meidän olla huolehtimatta.
Takaamme brittimaatalouden tuen jatkuvan nykyisellä tasolla, 100%.
Tämä hallitus on antanut suuremman varmuuden
maatalouden tulevasta tuesta kuin yksikään hallitus EU:ssa,
saati muualla maailmassa.
Nämä lupaukset ovat kuitenkin toistaiseksi jääneet lunastamatta.
Hallitus on kunnianhimoinen, mutta viljelijöiden mukaan
nyt puuttuu rahaa ja yksityiskohtia.
Tiedotteet ovat hyvin epämääräisiä.
Emme tiedä, mistä he maksavat ja kuinka paljon.
Missä järjestelmässä toimin
vuoden, kahden tai viiden vuoden kuluttua?
Monia yksityiskohtia pitää selvittää.
-Brexitin jälkeen. -Jep.
Viljelijät, paremmin vai huonommin?
Huonommin.
Tämä valtava asia vaati nyt Charlielta ja minulta päättäväisiä toimia.
Tiedämme, että menetät tukia 82 000 puntaa vuodessa.
Seuraavien vuosien aikana saat 0 puntaa hehtaarilta.
Kaikki ne suorat tuet lähtevät.
Voi hyvinkin tulla uusia apurahoja ja tukia,
mutta emme vielä tiedä, mitä.
Ei. Tiedämme, että he ovat sanoneet: "Julkista rahaa yleishyödykkeisiin".
Joten he siis maksavat viljelijöille yleishyödykkeistä.
Se ei tarkoita mitään. Se on vain iskulause.
Niillä sanoilla ei ole tällä hetkellä mitään sisältöä.
Joka viljelijä, jonka kanssa olen puhunut, ihmettelee, mitä pitäisi tehdä.
"Mitä haluatte meidän kasvattavan? Mitä ette?"
"Kielletäänkö glyfosaatti? Emme tiedä."
-Emme tiedä, mitä he aikovat. -Jep.
-Joo. -Se on minusta
ihan kuin FIFA sanoisi: "Meillä on uudet jalkapallosäännöt."
Ja kaikki joukkueet sanovat: "Mitkä? Ilman maalivahtejako?"
"Kaksi palloa? Pelaavatko miehet ja naiset yhdessä?"
-"Mitkä ne ovat?" -On vain uudet säännöt.
Vastaus on: "Emme tiedä. Uusia sääntöjä vain on.
"Emme vain tiedä mitä." "Mutta kausi alkaa ensi viikolla."
Juuri niin. Se on turhauttavaa.
Mutta kuulehan.
Annetaan hallituksen puuhastella, pitää komiteakokouksia,
valiokuntien kokouksia ja kaikkea muuta hölynpölyä.
Paskat heistä.
Tässä on suunnitelmani.
Niin?
Lehmiä.
Lehmiä?
Tiedän, lampaat olivat katastrofi.
-Joo. -Mutta lehmät...
Juu.
-Koska ne tekevät kakkaa. -Niin tekevät.
Se tekee hyvää maaperälle.
-Tekeekö? -Seuraavana päivänä laitatetaan kanoja
sinne, missä lehmät kakkasivat, ja kanat syövät
-matoja lehmän kakasta... -Joo.
...ja polkevat omat ja lehmien ulosteet maaperään,
-tehden siitä hyvää, sitten siirretään ne. -Joo.
Kunnes koko maatilan maaperä on elvytetty.
Se on rotaatiolaidunnusta. Lopulta...
-Kyse on maaperästä. -Maaperästä.
Palataan tavallaan vanhanaikaiseen maatalouteen.
-Se on suunnitelmani. -Lehmiä?
No, lehmiä, niin.
-Montako lehmää? -En tiedä.
Lehmät saattavat saada tuberkuloosin mäyrien takia.
-Olemme riskialttiilla alueella. -Tappakaa mäyrät.
Emme voi tappaa mäyriä.
-Miksemme voi? -Se ei ole sallittua.
Mutta jos ne tappavat lehmiä?
Emme siltikään voi.
No, mietitään sitä sitten.
Mutta tässä on seuraava suunnitelmani. Valmiina?
Muutetaan karitsalato, jota ei enää tarvita, ravintolaksi,
ja myydään siellä naudanlihaa.
Omaa naudanlihaamme, täällä teurastettua,
ravintolassa valmistettua ja tarjoiltua, jossa istutaan ja...
Meillähän on yhä lampaita.
-Joo. -On naudanlihaa ja lammasta.
-Meillä on omia perunoita. -Joo.
On jauhoja kastikkeeseen, minttua minttukastikkeeseen.
-On. -Meillä on piparjuurta.
Meillä on durumvehnää,
-eli voimme tehdä omaa pastaa. -Pastaa.
Ravintola, jonka ihan kaikki ruoka
on tuotettu Diddly Squatissa.
Hienoa. Mutta se, että saa sen kaiken sinne...
Kyllä, katso tuota.
-Ei. -Katso tuota kuvaa.
Noita haluamme, friisiläisiä.
-Lypsylehmiä. Kun sanoit, että syödään... -Mistä tiedät... Mitä?
Kun puhuit syömisestä... Nuo ovat lypsylehmiä.
Ravintolan perustaminen maksaa.
En tiedä siitä mitään.
-Niitä tulee ja menee. -Niin.
Epäonnistumisprosentti on 80%, mutta se on hoidossa.
Olen yksi 20 prosentista.
Tiedän, että kaikki on täällä. Täytyy innostua vähän.
Minä vain...
Se on kuitenkin suunnitelmani.
-Haluatko, että etsin lehmiä? -Joo.
Kun Charlie lähti lehmäostoksille, jatkoin sadonkorjuuta. Paitsi etten jatkanut.
Koska seuraavien neljän päivän ajan
satoi juuri sen verran, että vilja oli jatkuvasti kosteaa.
Joten koska oletin, että tänään olisi taas hukkapäivä...
Voi helvetti, aikamoinen viilto.
...päätin vaihtaa kaikki traktorini renkaat.
Hassua, että ilma on luultavasti 14 vuotta vanhaa ja saksalaista.
Juu.
Tarvitsetteko apua?
Sanon toivoen, että kieltäydytte.
Mitäs tästä sanot?
Mitä hittoa sinä puuhaat?
-Maissi on valmista. -Mitä?
Maissi on valmista. Meidän on mentävä heti.
Mitä sinä puuhaat? Tuo olisi pitänyt tehdä talveksi.
-Tuo on talvityö. -Ne eivät olleet huonoja talvella.
Mahtavaa. Nähdään tunnin päästä.
Sinähän voit aloittaa jo?
Aloitan ja hoidan homman, kun sinä pelleilet tämän kanssa.
Nähdessään, että olin pahassa pulassa,
asentajat asensivat uudet renkaat ennätysajassa.
Sitten menin kiinnittämään peräkärryn
ja toivoin, että tällä kertaa ei seuraisi tavanomaista kömpelöä sekoilua.
No niin.
Ei.
Voi paska.
Pete?
Niin?
Mikä on?
Tuleeko se keltainen koukku ulos takaa?
-Ei. -Entä nyt?
-Ei. -Nytkö?
Ei.
Voi luoja, älä anna hänen palata ja nähdä tätä taas kerran.
Tuo laitetaan tuonne.
-Joo. -Se on täysin turvallista.
Olet vuoden ajan puhunut, kuinka vaarallista se on.
Traktorin takaosa on, mutta siksi käytämme sorkkarautaa.
Aivan.
Pidä se siinä, ja nyt minä vain...
-Tuleeko se koukku ulos? -Ei.
-Eikö? -Ei.
Eikö ole vieläkään valmista?
Opasta minua.
-Jaa. -Kerro, mitä teen väärin.
-Joo. -Mutta älä huuda minulle.
-Koska olen yrittänyt kovasti. -Okei.
Aivan. Valmiina?
-Joo. -Pidä pysäytyspainiketta.
-Kyllä. -Paina sitä ylös.
Nyt paina alas.
-Tuliko se nyt esiin? -Joo.
No, miksi... Että ärsyttää, koska se ei...
Kiinnitettyäni peräkärryn
saatoimme viimeinkin jatkaa sadonkorjuuta.
Auringonpaiste, jatka kuivattamista.
Olemme näköjään sadon mukana korjanneet pienen lapsen.
Se pääsee takuulla uutisiin, eikö niin?
Jeremy Clarkson on tehnyt lapsesta jauhelihaa.
Burberrya. Varmaan työväenluokan lapsi.
Tässä ongelma on. Ohra on lojunut tässä,
ja se on alkanut itää, kasvaa.
Katsokaa tuota.
Tämä on likomärkää.
Kaleb sanoo, että nämä on kaikki levitettävä betonilaatalle
kurottajaa käyttäen,
ja sitten laitettava uudet, juuri korjatut ohrat sen päälle,
niin sitten ne sekoittuvat yhteen auton lavalla,
ja ovat keskiarvoltaan ihan hyvät.
Minä kuolen!
Löysin maanviljelystä jotain, missä olen hyvä.
Hän sanoo varmaan: "Et kai sinä tehnyt tätä."
Eikö vihreät osat pitänyt ensin poistaa?
Mitä?
Eikö ollut tarkoitus ensin poistaa ne vihreät osat?
Kuka niin sanoi?
-Kaleb. -Ei sanonut. Sanoiko hän?
Juu.
Olet tehnyt hyvää työtä.
-Onko se tarpeeksi hyvää? -Ei hassumpaa.
Tein sen. Otin kaikki versot pois ensin.
Hyvää työtä.
Jatkoimme hommia,
ja seuraavien päivien aikana saimme korjattua jäljellä olevat ohrat
sekä kaikki rapsit, ennen kuin sade taas keskeytti työt.
Mutta onneksi saatoin hyödyntää aikaa hyvin,
koska Charlie oli löytänyt minulle lehmiä.
Eli ne... Ovatko ne uros- vai naaraslehmiä?
-Poikivat lehmät ovat tietty naaraita. -Joo.
Mutta heillä on myös eläimiä, joita voimme lihottaa syötäviksi.
-Jotkut niistä ovat uroslehmiä, mutta... -Oikein.
Ne ovat, ennen kuin niistä tulee sonneja.
-Ovatko ne härkiä? -Nuoria härkiä.
-Ovatko? -Koska niillä ei ole kiveksiä.
-Miksei ole? -Ne kastroidaan. Turvallisempia käsitellä.
-Jos sinä... -Mitä?
On turvallisempaa käsitellä uroslehmää, jos sillä ei ole kiveksiä.
Järjetöntä. Jos pallini leikattaisiin, en olisi turvallinen.
Et tuotakaan samaa testosteronin määrää kuin sonni.
Lisa pyysi lehmiä, joilla on pitkät silmäripset.
En ole varma, soveltuuko hän maatilaelämään.
-Pitkät ripset? -Hän sanoi haluavansa
-sellaisia, joilla on pitkät ripset. -Voimme hankkia sellaisia.
Lopulta saavuimme Timin, lehmänkasvattajan, tilalle
Northamptonshiressä.
-Silverstonestako tuo meteli tulee? -Joo.
Luulisi, että se välillä loppuisi.
Onko meteli aina näin kovaa?
-Joo. -Useimpina päivinä.
Hemmetin autot, oikeasti.
Mitäs täällä onkaan!
-Tuo on mullikka. -Nämä ovat mullikoita.
Mikä on mullikka?
Uroslehmä, jolla ei ole palleja.
-Tämä on siis... -Ei palleja.
-Nämä ovat siis syömistä varten. -Nämä ovat syötäväksi.
-Ja nämä ovat poikimista varten. -Niin, nämä kaikki.
Näitä ei siis saa syödä.
-Näille voi antaa nimet ja kaikkea. -Kyllä.
En ole koskaan... Tämä on kuin olisi yleisessä vessassa.
Lopettavatko ne koskaan?
-Joo. -Katsokaa niitä, molemmat hommissa.
Se on vain... Katsokaa nyt.
-Tuloksena on paljon sontaa. -Joo.
-Sitä me haluammekin. -Hyvä.
-Sonta on hyvää. -Joo.
Tuota haluan pelloilleni. Ei tarvitse käyttää niin paljon typpeä.
Siksi sainkin tämän idean. Sitten ajattelin,
että Boris on nyt tehnyt sopimuksen Australian kanssa.
Siitä ei minun nähdäkseni seuraa mitään hyvää.
-Ei, ei ollenkaan. -Halpaa roskalihaa tulossa.
Jos meillä on kunnon nautaa, avaan ravintolan
enkä välitä kilpailemisesta australialaisten kanssa.
Tuo lyhytsarvinen on todennäköisesti parasta lihaa mitä olet syönyt.
-Oikeasti? -Joo.
Olet mahtava.
Sinulla on hyvä naama.
Jeremy, älä kehu niitä. Muista, että hinta on vielä sovittava.
-Tiedän. Pidän vain tuon naamasta. -Puhukaa vain.
Kun kohteliaisuudet oli hoidettu, oli aika valita mitä ostaa,
minkä oletin olevan helppoa.
Tässä on neljä lehmää ja vasikkaa, tuolla samoin.
Saisimme siis kokeneita lehmiä vasikoiden kanssa.
Ne olisivat valmiita joulun aikaan.
Ensi vuoden jouluna.
-Ai. -Nämä siis.
Siksi tarvitsemme muita...
-Kestääkö näillä vuosi? -Joo.
-Tällä kertaa... -Joo.
-Siksi on saatava muita... -Luoja, tämä on monimutkaista.
Joten pitää hankkia jotain, joka on...
Tarvitsemme lehmiä, jotka voivat tulla raskaaksi ensi keväänä.
Ne poikivat ensi keväänä.
Ei, vaan tulevat raskaaksi ensi...
Anteeksi, poikivat keväällä.
-Haluamme siis 12 lehmää. -12 lehmää.
Ei, tässä on kahdeksan lehmää. Montako tässä on? Yhdeksän?
Kahdeksan lehmää, joilla on vasikat.
Ja meillä saattaa olla hiehoja.
Ja sitten... Ei. Ovatko hiehot valmiita syötäviksi ennen vasikoita?
Ei. Ne ovat jalostuskantasi.
Ne ovat tiineenä. Se tekee 12.
-Jessus. -Hankimme mullikat
jalostukseen, lihotukseen.
Älä huoli. Tiedän mitä ostaa.
Sitten oli aika keskustella sen, mitä ikinä olinkaan ostamassa, hinnasta.
Paljonko lehmä maksaa?
Lehmän ja vasikan yksiköt ovat 2 200 punnan tienoilla.
Se tarkoittaa, että ne ovat samaa luokkaa... Sillä saisi Alfa 159:n.
-En tiedä, mikä se on. -Alfa Romeo 159.
Asut Silverstonen vieressä, etkä tiedä...
Siihen liittyy riski. Lehmiä täytyy hoitaa ja ruokkia.
Se voi kuolla, nuori otus.
-Kuin Alfa Romeo. -Saatat romuttaa Alfasi.
-Joo. -Niin.
Ei, se kuolee itsestään. Ja paljonko hieho maksaa?
Nuo hiehotko?
Noin 1 800 puntaa.
1 800 puntaa?
-Täytyy olla. -Odotas.
Hetki vain, otan laskimeni.
-Meillä olisi siis yhteensä 20 eläintä. -Oikein.
Se tekee 25 000 puntaa.
Uskon, että pystymme parempaan.
-Lehmä ja vasikka, 2 000 puntaa. -2 100?
2 000.
-2 000 sitten. -Mutta hiehot,
-emme ole puhuneet niistä. -Ne maksavat vähän liikaa.
En voi antaa niitä alle 1 500 punnalla.
-1 250. -1 500 puntaa. Pakko olla.
Sisältyykö toimitus?
-Joo. -Se on kätevää.
1 450 toimitettuna.
-Sopii. -Sopii? Mikä, 1 450 puntaa?
-Me tässä sovimme. -Me sovimme.
Kättä päälle.
En tiedä, mitä juuri ostin.
Seuraavana aamuna oli yhä liian märkää vehnän korjuuta varten.
Pyysin Alanin, rakentajan, käymään, jotta voisimme puhua
maatilan ravintolaideoistani.
-On satanut joka päivä. -Voi ei.
Ei paljon, vain tarpeeksi jotta sato kastuu.
Tällä hetkellä ladossa oli penkkejä ja pöytiä,
jotta kaupassa kävijät voisivat syödä eväitä ja ihailla maisemaa.
Mutta ravintolan kanssa halusin mennä pidemmälle.
Tässä suunnitelmani. Lattia täytyy päällystää betonilla.
-Joo. -Vessat tuossa nurkassa.
-Joo. -Ja tuossa on keittiö.
-Tähän tulee seinä. -Joo.
-Niin. -Kiinteä?
-Joo. -Joo.
Sitten tähän, koko pituudelta, lasia.
Olet siis tässä.
On upea näköala.
-Wychwoodin metsä. -Joo.
Tämähän kyllä päästää sateen sisään.
Täytyy päällystää se.
Tässä kohden Alan rupesi vielä vaikeaselkoisemmaksi kuin lehmien myyjä.
Toisella katolla, peltikatolla,
on kerroseriste.
Kaikki irtoaa, palaa takaisin, listoitetaan poikki, sitten takaisin.
Jätä katto päälle, eristä välillä, sitten levyt alle.
Höyrysulun avulla se voi puhaltaa läpi, päästä takaa ja tulla alas.
Käytetään linnalautaa.
Tämä kohta on leveämpi kuin edessä oleva.
Se näyttää linnan tornilta.
Jos tuon pamauttaisi tuolta, takaosa tulee ulos, eikö niin?
Ainoa juttu on, että ne on käsitelty.
Ne on käsiteltävä. Se ei kestä kahta vuotta.
-Sinulla on täällä Klargester. -Mikä?
Sakokaivo Klargesterissa. BioDisc.
Tämän sanatulvan jälkeen tuli väistämätön hinta-arvio.
-Voitko antaa jonkinlaisen arvion? -Joo.
Onko sinulla hajua?
-250 000 puntaa. -Ei, ei.
Pakostakin.
Kaikki lasi on tuplalasitettava, noudatettava rakennussäännöksiä,
huolehdittava terveydestä ja turvallisuudesta.
Tiedän, että puhut, koska suusi liikkuu,
mutta tajuan vain, miten sisuskaluni käpristyvät
-tavasta jolla sanoit sen, 250 000. -Selvä.
Sehän on neljännesmiljoona puntaa.
Juu.
Vain siitä että vuorataan navetta, joka on jo täällä.
Alan,
mene nurkan taa ja nouse S-Class -autoosi.
Tepastele kotiin. No, sanoin tepastele.
-Kuljettaja vie sinut kotiin. -Joo.
Ei, se ei ole ongelma.
-On se ongelma. Se on paljon rahaa. -Joo, pakostakin.
Suunnittele juttua ja käy se läpi. Päästään sopivaan summaan.
Minun on mentävä takaisin. Teemme kosteustestejä.
Sadonkorjuu saattaa onnistua tänään.
Niin, jos sää pysyy kuivana.
Niin se pysyikin.
-15,4. -Se kelpaa.
Tehdään tämä!
Kaupassamme myytävässä leivässä pitäisi lukea: "Voi sisältää hyönteisen jäämiä."
Juuri tässä kohtaa on hyvä, mutta toivon, että se paranee,
kun pääsemme keskelle. Näyttää paksummalta ja pidemmältä.
Maailman hienostunein leikkuupuimurikuski.
Simon meni kerran McDonaldsiin ja pyysi ruokailuvälineitä.
-Mitä? -Hän meni McDonaldsiin
ja pyysi veistä ja haarukkaa.
Missä kaikki... Onko tuo hyönteispölyä?
Kuvittele, että pihtihäntäinen... Yhtäkkiä se vain "voi luoja!"
Se menee punaisen jutun läpi, sitten suppilon,
mikä on jo pelottavaa, ja sitten puhallin alkaa puhaltaa kilometrejä ylöspäin.
Jos on 2,50 cm pituinen ja lentää 6 metriä ylöspäin,
se on kuin meidät ammuttaisi avaruuteen.
Hyönteinen miettii, että "minähän kirjaimellisesti lennän",
sitten se on peräkärryssä,
ja se kärrätään jauhomyllyyn, missä se jauhetaan.
Sehän on kamala loppu.
Pyydettiin proteiinia vehnään. Annoimme sitä.
Annoimme proteiinia. Meidän leipämme on kuin keema naan.
Mikä on keema naan?
Intialainen tuttua?
Etkö ole käynyt intialaisessa ravintolassa?
En ole.
Ne ovat ravintoloita, joissa saa currya.
Juu.
Ajatelkaa, hän kuvaili vauvaansa ulkopaikkakuntalaiseksi.
Lapsi syntyi Oxfordissa!
Olen syntynyt Chipping Nortonissa, samoin koko sukuni.
Poikani on syntynyt Oxfordissa. Siis ulkopaikkakuntalainen.
Sää pysyi hyvänä.
Ja kaksi pitkää päivää myöhemmin työn alla olivat viimeiset vehnäpellot.
Joten kuten on perinne täällä,
turvallisuuspäällikkö tuli tekemään oman osuutensa.
Juu. Meillä on vähän...
Joo.
Mitä? Onko tämä hänen 52. sadonkorjuunsa?
No, 52... Ei, 51. Ei kun tämä onkin 54.
Kysyn häneltä. Tai oikeastaan, ei kannata.
Maailman työntekijät, nyt mentiin.
Tämä on nyt ykkösryhmä.
Gerald leikkuupuimurissa. Kaleb ja Jeremy traktoreissa.
Mutta ennen kuin pääsimme vauhtiin,
Simonin uusi, korkean teknologian puimuri alkoi pitää outoa ääntä.
Hei, Gerald, Simon tässä. Mikä hätänä?
Tarkoitan...
Se on vain lasti...
Siinä on rasti. Paina vain sitä rastia.
Paina pakonappulaa.
Paina pakonappulaa, Gerald.
Diddly Squatin maatila.
Lopulta maatilan tekniikkaa taitava nuorimmainen meni selvittämään ongelman.
Täytyy painaa lujaa. Yksi painallus.
Ja kun ilta koitti, saimme korjattua viimeiset vehnät.
No niin, siinä se on. Vuoden 2021 sato on korjattu,
ja nyt, lehmät!
No niin.
Tässä.
-Mitä sinä puuhaat? -Laitan suojavarusteet.
En pidä kreosootista sen jälkeen, kun sain sitä silmääni.
-Mikä lumihiutale, uskomatonta. -Lumihiutale.
-Olet lumihiutale. -En ole.
Katso, pidän kreosoottia...
Olisin voinut väitellä sukupolvien välisestä kuilusta tuntikausia,
mutta Kalebin ja minun piti aidata osa pellosta uusia lehmiä varten.
Enkä todellakaan halunnut pystyttää 280 aidanpylvästä
käyttäen hänen keskiaikaista tappokonettaan.
Korkeammalle.
Niinpä hommasin paikalle polttomoottorin.
Tämä on bisnestesi loppu.
Sillä miksi kukaan koskaan palkkaisi
aitausurakoitsijan, kun on SoloTrak?
Okei. Hyvä pointti.
SoloTrak. Eli teet sen yksin.
-Ensin selität tämän toiminnan. -Voinko sitten mennä?
Selitä vain, miten se toimii.
Jos käännät sen ympäri ja pysäköit sen tuonne, peruutamme tähän.
Pysähdy.
Saatuamme koneen asemiin ja puettuamme suojavarusteet
aloitimme.
No niin, pystytä se tuohon.
Onhan helvetinmoinen kone.
Kaunista.
Ja tällä Sveitsin armeijan linkkuveitsellä oli vielä lisää ässiä hihassaan.
Jatka, jatka.
-Onko se kireällä? -Tuossa on kireää.
Jatka.
Onko se tiukalla?
-Entä jos se napsahtaa poikki? -Se sattuisi.
Kaivanko sen?
Hyvä, että sinulla on suojakypärä!
Hyvä, että olet lumihiutale. Vai oletko X-sukupolvea? Mikä olet?
-Mitä tarkoitat? -Synnyitkö 20. vuosisadalla?
-Synnyit, eikö niin? -En, vaan 1998.
Sehän on...
20. vuosisata on 2000 ja eteenpäin, eikö olekin?
Ei. Olemme nyt 21. vuosisadalla.
Olemmeko?
Seuraavana päivänä aitaus oli valmis,
juuri ajoissa uusien maatilan asukkien saapumista varten.
Staili kuorma-auto.
-Niin on. -Joo.
Kuunnelkaa!
Ikävä kyllä Kaleb ei näe tätä. Hänen piti mennä lopettamaan koiransa.
Aika kauheaa.
No niin.
Tervetuloa.
Katsokaa, uusi kotinne.
-Tuo on siis vasikka. -Jep.
-Nämäkö ovat niiden äidit? -Jep.
Katsokaa niitä. Mahtavaa.
Olet siis naaraslehmä.
Sinä uroslehmä. Naaraslehmä.
Naaraslehmä.
Olen aina vähän pelännyt lehmiä,
mutta te ette näytä pelottavilta. Mitkä karvat.
Tutkin asiaa, ja itse asiassa
lehmät tappavat monia ihmisiä joka vuosi.
Siis lähinnä kuljeskelijoita, mikä ei tietenkään haittaa.
Tämä on oikein tyydyttävää. Tiedän, että lampaatkin olivat,
kun ne saapuivat, ja niistä tuli pian epätyydyttäviä.
Mutta en näe näistä tulevan kiusankappaleita.
ENSI KERRALLA
Lehmät ovat ulkona!
Voi hitto!
Luoja, missä sinä olet? Fern!
Voi helvetti!
Tekstitys: Melina Kajander
Luova tarkastaja: Pirkka Valkama