Det er højsommer,
og en normal dag på gården ser nu sådan ud.
Jeg står op kl. 06.30, og efter en smule kaffe
lukker jeg hønsene ud af deres huse.
Godmorgen.
På vej tilbage plukker jeg svampe til min frokost.
Og så skal fiskene fodres.
Derhjemme går jeg i gang med en opskrift på tomatsovs,
som jeg arbejder på til gårdbutikken.
Jeg tilføjer et par chilier og frisk koriander
og lader det simre ved svag varme,
mens jeg reparerer et hegn, jægerne siger, de ikke væltede i vinter.
Så slår jeg de vilde blomster, jeg såede, for det gør alle gartnere.
Vent, til planterne ser smukke ud,
så beskær dem, så de ikke er så smukke længere.
Efter det vælger jeg grøntsager, som Lisa kan sælge
til nogle kunder, vi har i Atlanta.
Jeg fandt endda rabarber, så det tog jeg også.
Og jeg skynder mig til butikken.
Det er rabarber, som skal vaskes.
Hvor jeg smider alt det væk, jeg kom med i går,
for det sælger ikke, da ingen kan lide grøntsager nu om dage.
Så rører jeg i tomatsovsen, før jeg ser til bierne.
Kom nu, afsted med dig.
Og fårene og lammene.
Og så begynder dagens store arbejde.
Der er altid et.
I dag skal jeg rydde halm og fårelort ud af laden.
Men da jeg ikke har en skovl foran traktoren,
må jeg bede Kaleb om at få sneploven ud af laden.
-Hvorfor kan du ikke gøre det? -Lamborghinien er for stor.
Jeg kunne straks se, han ikke var glad,
for han mener, min traktor er for kompliceret.
Din traktor er noget lort.
Så mens jeg spiste mine svampe, som jeg havde plukket tidligere
og tilberedt i en flødesovs og serveret på et stykke surbrød
med persille fra haven,
fik jeg et opkald om,
at mine får var sluppet ud på vejen.
Så jeg kørte derover og fandt ud af, de ikke var sluppet ud.
Men i det mindste er ploven nu monteret foran traktoren,
så jeg kørte straks mod læmmeladen
og opdagede, den også var for stor.
Lort.
Så monterede jeg en 80 år gammel dødsfælde
bag på Lisas traktor og brugte den i stedet.
Det er sent, så jeg skynder mig hjem for at krydre min tomatsovs,
før jeg tager ud og fodrer fisk igen og samler æg.
Og så går jeg i seng for snart...
...får jeg virkelig travlt.
KAPITEL 8 HØST
Et ekstra job i vores nye travle liv var
at tage en daglig fugtprøve af afgrøderne.
Og da Charlie var på ferie, var det min og Kalebs opgave.
-En erfaren gammel landmand... -Ja.
...kan bedømme fugten i bælgen ved at bide i den, ikke?
Jo, jeg har set dem gøre sådan.
De åbner den. De er meget alvorlige, når de gør det.
De gør sådan og...
"Det er 12."
-Og de har ret. Ved de det? -Absolut.
Jeg kan ikke, for jeg er ikke en erfaren landmand.
-Nej. -Og du er en grønskolling.
Så vi har maskinen.
Har du brugt sådan en før?
Lad mig tænke.
Det stykke der fylder vi med raps.
Fylder?
Kan vi få en undertekst, hvor der står: "Flere timer senere"?
FLERE TIMER SENERE...
Har du lidt mere?
Og man gør sådan, se. Og så...
Hvis det er mindre end seks,
har vi store problemer og kan ikke høste.
-Ja. -Er det mere end...
-Ni. -...ni.
Er det for vådt, så de siger nej.
Er du klar? Den arbejder.
Der er otte procents fugt, hvilket betyder?
Det er perfekt. Vi skal herud.
Lad os gøre det.
Men faktisk kunne vi ikke gøre det.
For at høste raps skal jeg bruge en mejetærsker,
og jeg har ingen,
for de koster en kvart million pund,
så jeg må leje en.
Og problemet er, at alle landmænd i området
har været ude i markerne i morges og teste fugtigheden
og er nået frem til de samme konklusioner,
så de vil også forsøge at leje en.
Tilbage på kontoret blev min værste frygt realiseret.
Tre dage?
Kan du ikke gøre noget før?
Nej, jeg har hans nummer.
Du har gættet korrekt.
Nej, jeg ved det.
Han tager sin egen gård først.
Okay, tak for din tid.
Jeg gik ud, og hvor jeg end kiggede hen, var der en eklatant påmindelse om,
at jeg var den nye dreng i kvarteret.
Der er en mejetærsker der og der.
Der er en til.
Hver gård havde en mejetærsker.
Sidst på eftermiddagen var jeg ikke kommet videre.
...37, 42...
Men så vandt Kaleb den store gevinst med en makker, jeg vil kalde "Jesus",
skønt hans rigtige navn er Simon.
Hvis det sker... Jeg har kun to marker tilbage,
så ideelt kan jeg få dem høstet i aften.
Ja.
Og så komme til dig i morgen.
Så vi kan begynde at høste.
Den næste morgen,
nu da mejetærskeren var klaret, var vi klar til kamp.
-Det her er perfekt. -Sikke en dag.
Jeg ved det.
Traktorer vil køre igennem hele dagen,
så jeg vil fjerne lågen for at gøre livet lettere.
Den er lidt... Sådan, ja.
-Du hjalp ikke til. -Jo...
Det er din store dag, Lambo.
Det her har vi glædet os til.
Den er 8,9.
Jeg hægter den til.
Efter et helt år,
hvor jeg havde set Kaleb hægte ting til traktorer,
ville det nok blive let at hægte min Lambo til en anhænger, jeg havde lejet.
Jeg gør det, så det og ikke det.
Den giver sig ikke.
Der må være noget, jeg har glemt.
Hvad har jeg glemt?
Ikke det.
Der var kun en løsning.
Få Kaleb til at gøre det.
Vent!
Du er klar.
Så kørte vi til gårdbutikken
for at møde Jesus.
Det er fredag, kl. 11.40.
En front driver ind søndag morgen.
Så vi skal klare fire dages høst på halvanden.
Det kan blive en lang dag.
Min aircondition virker ikke længere.
Og jeg har ikke tid til at den repareret.
Det er enten der eller der.
Det er rart.
DIDDLY SQUAT GÅRDBUTIK HER
Så vi kører nok hele natten.
Derinde er der nogle toiletruller.
Løber du tør, giver du besked.
-Har du toiletpapir med? -Ja.
Det ville ikke være første gang uden.
Se!
Vi har en mejetærsker.
Den er her.
-Det er Simon. -Det er Simon.
Har han fortalt, hvordan den virker? Sker det undervejs?
Ja.
Så diskuterede vi et problem, der tilføjede mere pres.
Det er usædvanligt, at byg og raps
er klar på samme tid.
-Næsten unikt. -Meget usædvanligt.
-Normalt er byg klar langt... -To eller tre uger tidligere.
-Og så rapsen... -Ja.
-På grund af det tørre forår? -Ja.
Her kommer den.
Og vi er i gang.
Min første høst.
De er fandeme kloge, de mejetærskere.
De er vidunderlige.
Du har ret. Tænk at kunne skære over,
åbne bælgen og tage de små...
Den kæmpe maskine tager de små frø ud og siger:
"Det har jeg ikke brug for, ikke det, ikke det, men det."
Og den måler, hvor mange frø den har taget ud.
Landbrug er fantastisk, ikke?
Adrenalinen summer, jeg summer.
Kom kl. 03.00 i nat, i morgen tidlig, og jeg er stadig i gang.
Du bliver ødelagt.
Da mejetærskeren var næsten fuld,
kørte Kaleb i position.
Stands der.
Det er det første parti, der kommer ud.
Da han havde fyldt op med to laster fra mejetærskeren...
...kørte han til laden for at læsse af.
Og mens han kæmpede med min anhænger fra det 19. århundrede...
Åh gud.
...forberedte jeg mig på min første tur.
Jeg holder mig bagved.
Hans gule lys er tændt, så tanken er 80 procent fyldt.
Jeg er i gang. Nu kommer øjeblikket.
Jeg kommer ind nu.
Ikke hurtigt, jeg kører ikke hurtigt.
Du skal længere tilbage.
Nå ja, jeg fylder bagenden først.
Jeg har brug for at se der og der.
Jeg skal være som en due.
Den er slukket.
Åh nej, jeg er stoppet.
Fortsæt.
Jeg kan ikke. Åh nej.
Jeg skal være foran.
Vent lidt, hvad skal jeg gøre? Sagtne farten.
Klar, parat, klar...
Pis.
Flot klaret, du fik det i midten.
Det er fandeme svært!
Alt er omvendt, når jeg kigger her
over skuldren og tænker: "Det er bagenden,"
så skal jeg sagtne farten.
Når den er bagtil, skal jeg sagtne farten.
Når den er foran, skal jeg sætte farten op.
Heldigvis var der ingen afbrydelse på min næste tur.
Det hele gik fint.
Alle racerkørere taler om præcisionskørsel,
og de aner ikke, hvad ordet betyder.
Så skyndte jeg mig afsted for at læsse af
og var klar over, at jeg, som i årevis havde klaget
over traktorer, der blokerede trafikken,
nu selv sad i en traktor, der blokerede trafikken.
I burde være stoppet ved gårdbutikken,
så sad I ikke fast her, vel?
Tilbage på gården var det nødvendigt, at jeg hurtigt aflæssede frøene,
så jeg kunne komme tilbage til marken, før mejetærskeren var fuld igen.
Smukt.
Så jeg bakker... Vent lidt. Hvis jeg svinger den vej.
Bakker...
Ja.
Min vinkel var forkert.
Bakker jeg den vej, kører den mod højre.
Ja.
Gud.
Vent. Pas på, Jeremy.
Hvis jeg drejer den vej og bakker.
For pokker, det er bare umuligt.
Efter blot seks forsøg, som let kan klippes ud,
var den moderne, lejede anhænger inde.
Ja.
Pis.
Jøsses, det var heldigt. Det fortæller jeg ikke Kaleb.
Vejret holdt,
så vi arbejdede i hold for at nå så meget som muligt.
Denne mark er ifølge mit kort 22 hektar,
og hvis vi havde haft godt vejr,
ville vi kunne have fået 23.500 pund for rapsen.
Jeg tror ikke, det bliver så meget.
Jeg gad godt ringe til Charlie og spørge, men han er på ferie.
Så vi høster fire hektar i timen,
og alle canadierne er ved at falde ned af stolen af grin.
Det er ved at blive varmt herinde.
Jeg skruer lidt op for min aircondition.
Kører jeg den vej...
...får den ud...
...det er til højre, så jeg kører den vej.
Jeg prøver en gang til.
På trods af de idylliske arbejdsvilkår
havde jeg et enerverende problem.
Hvor mange frø høstede vi egentlig?
Hvad siger din computer, Simon?
Der står,
at vi høster 2,5 ton per hektar,
lidt over et ton per halve hektar.
Men vi ønsker halvanden ton per halve hektar.
Der er gode afsnit.
Det er 7,3. Det er fint.
Så vidt jeg kunne se,
høstede vi hovedsageligt ørentviste.
Der var tusindvis af dem.
Men det var åbenbart normalt, så vi blev ved med at arbejde.
Sådan, frakke på.
Den anden mark gav bedre resultat end den første... Helt sikkert.
Vent lidt.
Bakker jeg den vej, er det den vej.
For fanden, det er den forkerte vej.
-Det er som et traktormøde. -Ikke?
-Vi har høstet Picket Piece. -Ja.
Vi tager Lower Washpool nu.
Og så har vi Bury Hill North, som er 18 hektar.
Du må hellere komme i gang.
-Han har tændt lyset. -Ja.
Den næste morgen, da vi genoptog høsten,
var min første aflæsning vanskeligere end normalt.
Han har parkeret på gårdspladsen.
Der er noget galt med ham.
Den finder han ikke med det samme.
Men Kalebs irriterende parkering var det mindste af mine problemer.
For i modsætning til dagen før var det overskyet,
og det varslede ikke godt for formiddagens fugtprøve.
-Ti. -Ti.
Ja.
Det er for meget. To procent over. Hvorfor er de blevet våde?
Det har ikke regnet. Er det fugtigheden i atmosfæren?
Luftfugtigheden.
For det er mere fugtigt nu end kl. 07.00 i morges.
Hvad gør vi?
Heldigvis var der en ting, vi kunne gøre.
Vi kunne teste byggen og se, om vi kunne høste den i stedet.
-Hvad står der? -Det står 14,7.
-Hvad er maksimum? -Femten.
-Så det er okay? -Ja.
Det gik ret godt.
Hørte du det, grønskolling? Det gik godt.
Simon, få ham ned på jorden.
Det, jeg har i anhængeren lige nu,
vil holde gang i Wetherspoon i omkring et år.
Det er ølfrø.
Men da jeg kom til laden, opdagede jeg et andet problem.
Hvor meget raps har vi tilbage?
Vi har en stor mark,
så 40-50 ton raps tilbage.
Hvor skal jeg opbevare byggen?
Hallo.
Hvor pokker skal jeg opbevare byggen?
Laden er fuld. Vi kan ikke blande dem, vel?
Nej, du må opbevare den på flyvepladsen.
Lageret, jeg byggede,
har plads til 400 ton byg.
Men det kan vi ikke, for det vil regne.
Regner det, kan vi ikke efterlade det udenfor.
Nej, bliver det vådt, vil de ikke have det.
Du må sælge det med det samme.
Hvad mener du?
Du kan ikke opmagasinere den, du aflæsser den der
og sælger med det samme.
I dag?
Ja, ideelt set i dag.
Tilbage på kontoret.
Kornhandlere.
Hej.
Jeg har brug for en vogn i dag.
Kan du slet ikke hjælpe?
Efter et par opkald fik jeg endelig bid.
Det er musik i mine ører.
Farvel.
Vogn på vej.
Så kørte jeg til lageranlægget, som Kaleb havde genopbygget,
efter nogle nedlukningsbisser havde brændt det gamle ned.
Det er som at være ni og lege med sandslotte. Jeg elsker det.
Så ankom Kaleb med sin last.
Derefter fulgte lastbilen, jeg havde bestilt.
Det er en fiks lastbil.
-Bliver indholdet vejet? -Ja.
-Bliver det? Storslået. -Ja.
Men da pålæsningen begyndte, fik jeg varme kinder,
da jeg indså, at kornet fra de fire hektar, vi havde høstet,
ville fylde lastbilen.
Vi havde stadig 56 hektar tilbage.
Min eneste håb var, at Kaleb ikke lagde mærke til det.
Du burde have 20 lastbiler.
-Tyve lastbiler? -Tyve lastbiler.
-De skulle køre i pendulfart. -Hvad, 29 ton i hver?
Klokken er 18.00 lørdag aften.
Vi får ikke flere nu, og det er søndag i morgen.
Og det vil regne i aften.
Sidder vi fast nu?
Ja.
Vi kan ikke høste mere byg nu, for...
...du kvajede dig. Du skulle bare tage telefonen og sige: "Hej."
-Nej. Forkert. -Ja.
Den fejl begik jeg for ni måneder siden.
Hvad?
Da jeg tænkte: "Laden er stor nok." Jeg var Yorkshire-påvirket.
"Jeg bruger ikke 22.000 til,
"laden er stor nok og har plads til alt."
Jeg troede, vi havde afdelinger med raps,
hvede og byg.
De sagde aldrig... Du sagde aldrig...
Jeg sagde, laden var for lille.
Ja, men du burde have sagt:
"Du må forstå, at din lade vil blive fyldt
-"med raps." -Det gjorde jeg.
-Det sagde du ikke. -Jo. Du lytter ikke.
Du lytter ikke.
Du lukker af.
Du ved sikkert ikke engang, hvad jeg siger nu.
Hvad sagde jeg lige?
-Noget om at lukke af. -Præcis.
Det er min pointe.
Takket være mig, gik alt arbejde i stå,
og Kaleb var på vej hjem.
Hvor fanden er min bil?
Jeg kan se den. Jeg kan se bagsmækken.
Det viste sig,
jeg ikke havde brug for mine traktornøgler næste morgen.
Vi kunne klart nok ikke høste i regnen.
Og selv da regnen holdt op,
kunne vi ikke begynde igen, før afgrøderne var tørre.
Så mens vi ventede,
brugte vi tiden til at få et andet job ordnet.
Vi påbegyndte lammenes rejse til søndagsbordet.
Vi kigger på gode, kødfulde lam,
der har den rigtige vægt på 44 kilo og over
og er klar til slagteriet, så vi kan få noget godt kød.
Ellen, har vi den rigtige vægt og form?
-Otteoghalvfjerds. -Okay.
Det er, som om de ved det.
Det er en stærk reklame for vegetarisme.
Men jeg har set stærke reklamer for krydstogter,
og det vil jeg stadig ikke på.
Da lammene var kørt...
...og markerne var tørre,
blev vi færdige med at høste rapsfrøene
og byggen.
Og så solgte vi, hvad vi havde, til en kornhandler.
Så havde vi kun en afgrøde tilbage...
...hveden.
Hvad nyt?
Den er 16,6.
Så stadig over.
Uden grønt. En uge til.
Vi må vente.
Så modtog jeg desværre et foruroligende telefonopkald.
Okay.
Godt, jeg vender tilbage.
Tak. Farvel.
Wayne Rooney er død.
Hvordan min stakkels vædder døde, var et mysterium.
Da vi havde læsset ham ind i den værdigste rustvogn, vi kunne finde,
tog dyrlægen ham med til en obduktion.
Og de ringede senere og sagde, at han var død af tarmslyng.
Jeg er overrasket over, hvor trist jeg er over Waynes død,
for det er jeg.
Han var med i et lille ritual, jeg havde om aftenen,
hvor jeg gik en tur og kom med lidt mad,
og de kom altid løbende.
Jeg er kommet ned nu
for at se, om Leo var okay.
Men han gemmer sig i busken derovre.
Han kommer ikke ud, ikke engang efter mad.
Desværre måtte vi overlade min nu eneste vædder til sin sorg.
For snart ville fugtniveauet på hveden være lige tilpas.
Hvad nyt?
Den er 14.4.
Og vi var klar.
Der var 38 hektar hvede at høste,
og dens værdi er forskellig fra rapsfrø og byg.
Med hvede er mængden...
...ikke ligegyldig,
men den betyder ikke så meget som kvaliteten.
Så jeg har en halv last på anhængeren,
og jeg ved ikke, om lasten er virkelig god hvede,
der vil blive brugt til brød,
eller om det er forfærdelig hvede, der vil blive brugt til dyrefoder.
Mens vi knoklede, var Kaleb
desperat efter det længe ventede besøg hos frisøren
og tog fri for at ordne sin frisure.
Hår.
Det er fedt.
Jeg har det ikke i ansigtet.
Kort efter denne udveksling ændrede stemningen sig,
for Gareth Bale bemærkede, at en nabo havde problemer.
Se til venstre, Jeremy, det ser ikke godt ud derovre.
Der er ild i noget, ikke?
Det er enhver landmands mareridt.
En høstbrand på grund af defekt udstyr.
Jeg er i gang, bær over med mig et øjeblik.
Jeg ved, der er to brandbiler på vej.
Hvordan ved han det?
Hvordan ved du det?
Jeg har kontakter overalt.
Jeg takkede Herren et øjeblik
for Lamboens skudsikre pålidelighed.
Og så gik vi tilbage til arbejdet.
Lad den gå tilbage bagtil.
Takket være Simons ro og klare instruktioner over radioen...
Det er fint, fremad.
...var jeg blevet ret god til at køre traktor.
Du tager den forreste del af midten,
drejer den tættere mod dig end midten lige nu.
Men senere den dag
kom jeg tilbage efter en tur til lagerbygningen
og fandt ud af, Simon var blevet erstattet af en kollega.
Jeg ved det ikke.
Hvad vil han have mig til at gøre?
Skal jeg køre ved siden af på næste tur?
Han har ikke tændt lyset, men tragten er ude,
så jeg formoder, han er klar.
Kører jeg bagved?
Jeg aner det ikke.
Pis.
Ikke et ord.
Endelig fandt vi en rytme.
Han er 72, se på ham.
Han fortalte i sidste uge,
at han har høstet for denne gård hvert år i 50 år,
og han ikke ville gå glip af en, selv med COVID.
Og her er han.
Jeg venter på lyset, Gerald.
Tænd lyset, og jeg kommer tilbage.
Forstået.
Det har jeg ikke, men...
Ved udgangen af august var vores arbejde fuldført.
Vi havde høstet 220 hektar
hvede, rapsfrø og byg.
Og markerne tog sig et velfortjent pusterum.
Det kunne jeg ikke. Jeg måtte sælge hveden.
Jeg tog en prøve...
...ringede til Charlie, der efter alt arbejdet,
var tilbage fra ferie,
og arrangerede at møde ham på min lokale mølle.
Der er den.
Prøvepose.
Mit håb var, at min hvede endte her
og blev til mel til brød.
For så ville jeg få flere penge.
STÆRKT HVEDEMEL TIL BRØD OG BAGVÆRK
Først skulle jeg godkendes af mølleren Paul.
Det her er din...
Nummer et, Premier League...
-Premier League. -...brødhvede.
-Ikke Vauxhall Conference. -Nej.
Vi vil gerne have en Liverpool, en topliga.
Mindst Man City.
Vi ser, hvad vi kan gøre.
Jeg går ind på vores laboratorium og kommer ud med resultatet.
-Hvor længe går der? -Fem minutter.
Det udslagsgivende tal, ifølge Paul,
ville være procentdelen af protein i kornet.
-Du sigter efter 13. -Tretten procent.
Tretten er tallet.
Jeg tror, der er omkring 13,4 procent protein.
Jeg siger 12,6, 12,7.
Paul, vi vil gerne vide...
Vi har brug for at vide det.
Skal jeg teste det?
-Ja. Tak. -Jeg er... Ja.
-Godt. -Farvel. Skøn hat.
Mens vi ventede på, at Pauls brødnørd udførte sit arbejde,
var jeg ivrig efter at kende udfaldet i penge.
-Hvad er kvalitetshvede per ton? -Det er 185.
Og hvis det er hønsefoder...
-...hvor meget? -Så 150-155 pund.
Så 185 pund, hvis det er god kvalitet.
-Korrekt. -Og 155 pund, hvis det er hønsefoder.
Korrekt.
Så når vi har fastslået, det er god kvalitet,
skal jeg så prutte om prisen?
Du kan spørge om en indikation af prisen.
Kan jeg sige: "Jeg vil have 200 pund per ton"?
Jeg synes, det er et fint tal.
-Det er rundt. -Det er det.
Bare sige 200 pund per ton,
og så: "Jeg sælger ikke i dag", og sætte sig ind i bilen og køre.
Vi kan sige: "Jeg sælger ikke."
"Vi vil gerne sige, vi vil sælge det til dig, men..."
-Men ikke nødvendigvis nu. -Ikke i dag.
Måske siger han: "Okay, fint."
Måske.
Jeg er elendig til at prutte.
Det var slut med at spekulere.
Han er tilbage.
Det altafgørende protein
har først et ettal.
Ja.
-Det andet nummer er tre. -Sådan!
Så har vi et komma.
Ja, nul.
Og det næste er fem.
Næsten som...
-Hvordan vidste du det? -Det er farven.
Det er næsten det bedste, jeg har set hidtil.
-Rigtig godt. -Flot, Jeremy.
Nej, det er ham og Kaleb.
Må jeg insistere på, Charlie, at vi maler det i møllen
og så sender noget mel til Jeremy, som han kan sælge i butikken?
-Ja. -Nej, vi skal prutte.
-Nej, jeg har klaret det. -Hvad mener du?
Du kender måske til bilpriser, men jeg kender til hvedepriser.
Hvor meget er det så?
Det bliver omkring 180-185 pund.
Det er fantastiske nyheder.
Det er virkelig en guldstjerne.
Jeg vil bade i det.
Tak, Paul.
Det er faktisk gode nyheder.
Nu da høsten var overstået, og Charlie regnede på det,
kom jeg ajour med posten,
hvor jeg fandt resultater
fra den sidste test af mit flaskevand.
"Bakteriologiske resultater er utilfredsstillende."
Så vandet kan ikke sælges.
"Til orientering skal kimtallet være på nul,
"og der blev fundet mere end 10.000."
Det er ikke en fiasko, men en katastrofe.
Ti tusinde?
Det betød, at jeg straks måtte hen til gårdbutikken
og fjerne vandet på hylderne, før nogen købte det.
DIDDLY SQUAT VAND Der er ikke lort i det.
Og jeg havde lige maskinen til jobbet,
for jeg var blevet genforenet...
...med en gammel ven.
Velkommen, alle sammen,
til Diddly Squats nye udrykningskøretøj.
Det er skønt at have den tilbage.
Hvis den kan håndtere vejene i Madagascar,
kan den klart håndtere Chipping Nortons marker, og den gør det.
Jeg har aldrig kørt mere end 13 km/t i denne bil.
Se mig lige.
Jeg redder liv her.
Jeg er kommet for at hente vandet.
-Hvorfor? -Der er lort i.
-Undskyld? -Der er lort i.
Der står, der ikke er lort i.
Der står, der ikke er lort i, men det er ikke helt korrekt.
Det er fyldt med lort.
Jeg ved ikke, hvad det er. Det er ikke afføring, men bakterier.
Men vi skyller systemet ud med rensemiddel
og tester det igen.
Hvad er det?
Svampe?
-Hvad? -Store svampe.
Store?
-For fanden da. -Ved du, hvad man gør?
Man skærer i skiver, dypper i æg og steger. Det er som en svampetoast.
Nej, men det er en svamp.
Ja, det er en stor svamp.
Vores marksvampe her. Se lige.
De er fantastiske.
Alt i gårdbutikken var fantastisk.
FRISK LOKAL MÆLK ET PUND PER LITER
Vi høstede endelig frugten af vores arbejde.
Orangutanvenlig, vegetabilsk olie lavet af vores egne rapsfrø
var allerede på hylderne.
Og et par dage efter var vores lam tilbage.
-Udbenet, rullet skulder. -Ja.
Bryst, som er som halsstykket til stegning.
Koteletter. Lever, nyre og hakkekød.
Jeg leverede det, opdrættede det, fordrede det...
-Det gjorde du. -...plejede det.
-Elskede det. -Elskede det.
-Du dræbte det og skar det i stykker. -For dig.
Klar til at spise.
Det havde kostet 5.000 pund at opdrætte og slagte lammene,
men de var så populære blandt de lokale...
Du vil have to hele lam, så det er fire halvdele.
...at det så ud til, vi endog kunne tjene et par hundrede på dem.
Vi ses. Mange tak.
Mange tak, fordi I kom. Håber, det smager.
Hvem har brug for supermarkeder? En ting har virket.
Godmorgen.
-Vi har syv tilbage. -Godt.
Vi har kun syv, og klokken er kun 11.30.
Er her andre efter lam?
Der er utroligt travlt i butikken.
Det vil være en skam, hvis vi må lukke,
for mælken er fra 13 kilometer væk,
hvilket er i Gloucestershire,
og vi må kun sælge varer fra Oxfordshire.
Det havde været mit første landbrugsår.
Og dog besluttede jeg at fejre det på traditionel vis.
Jeg mødtes med Kaleb i min gamle lade
for at hænge et hvedeneg ned fra en af egetræsbjælkerne.
Det er som en fest.
Høsten er slut, hæng den op.
Og med ophængningen af hveden
var der noget andet at fejre.
Brugte de en af dem til at gøre det?
-Det ser godt ud. -Det ser latterligt ud.
-Har du betalt for det? -Ja.
Hvordan har jeg gjort det?
Jeg kan ikke engang gøre det ordentligt.
Jeg ville gerne gå op, men jeg kan ikke.
-Hvorfor ikke? -Jeg blev skudt.
Hvad?
Jeg blev skudt i benet.
-Er du blevet skudt? -Ja.
Jeg spillede fodbold med en gruppe venner,
og han havde et luftgevær, som han ved et uheld skød mig i benet med.
-Seriøst? -I skinnebenet.
-Med et luftgevær? -Et luftgevær fra fire meter væk.
For satan da.
Såret er helet nu. Kuglen sidder stadig i benet. Der.
-Men han var en ven? -En af mine venner, ja.
Så han tog et gevær frem, ladede det og sigtede på dig.
-Ja. -Og hvad sagde du?
-"Sigt ikke på mig, pikhoved." -I havde ikke skændtes?
Nej, jeg har været bedsteven med ham siden grundskolen.
Han sagde, det var et uheld.
Hvordan kan det være et uheld,
når man sigter på en og skyder?
Det ved jeg ikke.
Min næste samtale ville nok blive lige så foruroligende,
da det var tid til at snakke med muntre Charlie
og finde ud af, hvor mange penge høsten havde indbragt.
Vi er færdige.
Slut på høsten.
-Flot klaret. Godt. -Tak.
Hvordan føles det?
Det får du at vide,
når du fortæller mig tallene.
Du giver mig sandhedens øjeblik.
-Som du ved... -Nu kommer det.
Det har ikke været et godt år for...
...landbrug generelt.
Jeg læste i The Times i går,
at det er det værste år for landmænd siden 1976.
Tør sommer. Jeg kan godt huske det.
Året med min O-level. Derfor bestod jeg ikke.
HVEDE - RAPS - BYG - I ALT
Vi kigger på de øverste felter. Se på det blå.
Jeg vil skræmme dig.
Sidste år tjente vi 226.000 pund på salg af afgrøder.
Det er før omkostninger.
Så 226.000 pund.
-Ja. -Og dette år 137.
Så 90.000 pund lavere fra samme område.
Det er ni...
-Det er ret utroligt. -Det er en formulering.
-Det er en nedgang på 90.000 pund. -Ja.
Det er enormt. Det er 40 procent lavere.
Så 90.000 pund er forduftet på grund af vejret.
Hvor er udgifterne, for hvor store...
-Her er udgifterne. Vi brugte... -Vi brugte...
-...14.000 pund på frø. -På frø.
Så 34.000 pund på gødning og 20.000 pund på sprøjtning.
Så 68.601 pund.
Og så er der 68.457 pund i omkostninger.
Det er Kaleb, det er maskineri.
Så du har tjent 144 pund på agerbrug.
Så faktum er,
at landbrugsdrift syv dage om ugen i et år på en gård med 400 hektar
har ført til en indkomst på 144 pund?
Korrekt.
Heldigvis får vi støtte.
Hvad skal landmænd stille op?
Hvad vil de gøre?
De, som ikke har et Amazon-filmhold der følger dem,
og ikke kan supplere op fra Hvem ønsker at være millionær?
Hvad vil de gøre, når støtten falder?
Der vil ske en fuldstændig forvandling på landet.
Der vil være 30 procent færre landmænd.
Men sådan ser det ud med landbrug for tiden.
Den næste gang en landmand klager over vejret...
...så læg armen om ham, og giv ham en øl,
for han stønner ikke, fordi det er surt at arbejde i regnen,
men fordi det lægger en strikke om hans hals.
Jeg stod nu midt i et dilemma.
Jeg havde arbejdet fandens hårdt hele året,
og min belønning var 144 pund.
Selv med tilskud lagt til
ville jeg have været bedre stillet,
hvis jeg havde sat pengene i banken og levet af renterne.
Og dog havde det forgangne år været helt fantastisk.
Jeg har gjort så mange ting, jeg ikke troede, jeg kunne.
Jeg var blevet fårehyrde.
Traktorfører.
Butiksindehaver.
Jordemorder.
Nøglearbejder.
Mekaniker.
Og miljøaktivist.
Det hele i selskab med Diddly Squats
uendeligt glade, uendeligt dysfunktionelle familie.
Men kunne jeg begynde forfra igen...
...for mindre end 40 pence om dagen?
Det spørgsmål dukkede straks op
under vores høstfestfrokost.
En af dem.
Er det et år og en dag siden, vi begyndte at drive landbrug?
Ja.
Så nu skal jeg beslutte mig.
Jeg har realistisk set et valg.
Jeg kan enten tage tilbage til London og genoptage mit gamle liv...
Ja, gør det.
-Du har ikke hørt "eller". -Nej. Gør det.
Jeg har ikke lyst til at tage tilbage til London.
-Nogensinde? -Nej, jeg er glad her.
Du kan godt lide London. Du elsker London.
Og London passer til dig.
Og du har venner i London.
Du har venner, du kender en masse mennesker.
Du har masser af venner her.
Jeg skal blive.
For jeg er hans malkeko.
Hvis man vejer det op imod hinanden, foretrækker jeg gården.
Du er glad her.
Du har ret, jeg er glad her.
Da vi læmmede, sagde jeg, at jeg aldrig havde været lykkeligere.
Vi fik lam, og det var en dejlig dag.
Jeg sagde: "Jeg har aldrig været lykkeligere."
-Virkelig? -Nej.
-Se farverne. Efteråret er på vej. -Det er fantastisk.
Der er faktisk altid fantastisk på gården.
Hver dag er der noget umådeligt smukt.
Sagen er, at serien er slut.
Denne her.
-Skål. -Det er trist.
Men mange tak for al jeres hjælp i det sidste år.
Skål.
Mange tak til jer alle.
Tak for jeres tålmodighed.
Jeg går ind i min traktor nu.
Du kommer med mig og hægter kultivatoren på den,
og så går jeg i gang.
Jeg troede, du skulle til fest i aften.
I London.
DU HAR SET...
OG JEREMY
I...
Oversat af: Maria Kastberg
Kreativ supervisor Toni Spring