KAPITEL 7 SAMMENSURIUM
Da høstvanviddet nærmede sig, og vi skulle bruge alle mand,
måtte jeg skynde mig at afslutte alle andre projekter,
som jeg var begyndt på i landbrugsåret.
Og med solen, der fortsatte med at skinne fra en skyfri himmel,
begyndte jeg på det job, jeg troede, var det fedeste af alle.
Det er 700 glasflasker.
Jeg var ved at opstille vores nyligt fuldførte flaskeaftapningsanlæg.
Det er en hastighed, James May ville kalde supersonisk.
Flot hat.
Skøn, ikke?
Så forstod jeg, at et aftapningsanlæg
i en container af metal
ikke var en af mine bedste idéer.
Her er for varmt.
Vent. Jeg viser dig afslutningen.
Det er 48,6 grader i hovedhøjde.
-Okay, og så... -48,6 grader.
Jeg viser dig, hvordan det virker.
Sådan. Der er to.
Vægten er lidt under.
Den her er perfekt.
Så tager du et skruelåg, okay, Jeremy?
Du skruer det på og holder øje derovre.
Og så går du hen til varmekassen
og gør sådan her
og så et sekund herinde.
-Er det mærkaten? -Ja, men jeg har ikke...
Sådan. Det virkede.
-Nej. Du klokkede i det. -Det er perfekt.
-Det er ikke perfekt. -Tja...
Og så tager jeg den af.
Er der flere flasker?
Jeg har brug for flere...
Og så... Det er ikke godt.
Og så, undskyld...
-Når det passer herren. -Værsgo, flaske.
-49,7 grader. -Det er virkelig varmt.
Bliver her over 50 grader, har vi lov til at strejke.
-Her er varmt. -Kors i hytten.
Endelig blev England sig selv igen.
DIDDLY SQUAT GÅRDBUTIK HER
Afslutningen på tørken
var alt, folk kunne tale om i området...
Tror jeg nok.
Glimrende. Tak, Gerald.
Okay.
Ja.
Fremragende. Vi lader dig fortsætte.
Okay.
Så tog jeg hen til gårdbutikken,
hvor Lisa havde været på hårdt arbejde...
KOSAFT
...og fundet nye ting at sælge.
Det er en rigtig butik.
Jeg ved det. Lugt til jordbærrene. Er de ikke lækre?
Nej. Du må ikke spise dem.
-Medmindre du vil købe dem. -De smager så godt.
Og kager.
Masser af kager.
Du milde! Det er en rigtig butik.
Pickles! Jeg elsker pickles.
Frugtchutney. Vi har alt.
De milkshakes, jeg har solgt, er åbenbart lækre.
-Så vi har ost, milkshake... -Fløde.
Hvad er herinde?
Du altforbarmende!
Der har været gang i pølserne.
-Pølser, bacon. -Ja. Pølseruller.
-Tykstegsfilet. -Ja.
Burgere. Vent på campingpladsen.
-Ved du, de genåbner den 4.? -Ja.
Må jeg spørge om noget?
Et enkelt spørgsmål.
Byggetilladelsen siger,
at alt skal komme inden for 50 kilometer?
Ja.
At det skal være en lokal butik for lokale folk?
Ja.
Er det en ananas fra Cotswold?
Nej, jeg manglede varer.
-Og disse avocadoer. -Ja.
Det er ikke lokalt.
De kom fra et af amterne.
-Jeg ved ikke hvilket. -Spiser man to af dem...
De kommer ikke fra et amt. De kommer fra Sydamerika.
Amt.
At spise to af dem skader miljøet mere
end at køre i en Volkswagen Polo i et år.
Hold da op!
Det er slemt. Jeg vil ikke længere sælge avocado.
Så bortset fra de æg
er der intet her, der kommer fra vores gård.
Mød mig halvvejs. Giv mig hvad som helst.
-Dyrk noget, lav noget. -Jeg dyrker ting.
Gør noget. Jeg har intet fra dig herinde.
På det tidspunkt ankom Hans Munterhed.
SQUAT BUTIK
-Hej. -Hej Charlie.
Charlie.
Det ser helt fantastisk ud.
Er det ikke godt?
Bare fordi Lisa gør noget, kan du lide det.
-Nej. -Sådan er det.
Det ser virkelig smart ud.
Hvor lokalt er ananas?
Ananas fra Cotswold.
Er de virkelig? Avocadoer?
Cotswold.
Hvad med margener?
Vi har ikke lagt budget endnu. Jeg elsker budgetter.
Jeg vil gerne vide, at indtægten...
-Jeg arbejder med 40 procent. -Okay.
Er det 40 procent på alt?
-Mere eller mindre. -Godt.
Som den perfekte gentleman
tog Charlie en lille snak med mig uden for Lisas hørevidde.
KONGELIGE GALA-ÆBLER BRAMLEY ÆBLER - JORDBÆR
Hvad prisansættelsen angår
-med en profitmargin på 40... -Ja.
Engrosprisen på jordbær er 2,80
og solgt for 3,50, 70 pence.
Det er 25 procent.
Sådan regner Lisa.
Så vi bør... Jeg bebrejder ikke...
Jeg siger bare, at de lærer det anderledes i Dublin.
Matematik.
Vi må tjekke, at vi har passende priser på alt.
Apropos Lisas bøn om flere produkter fra gården
var der noget, jeg kunne gøre,
for min kvarte million bier havde haft tid nok til at producere honning.
Brænd, skat, brænd!
Jeg vil ikke stikkes af jer i dag.
Sådan.
Da jeg blev stukket sidste gang, dunkede min fod i fire dage.
Dunkede.
Og kløede så kraftigt, at jeg ville save hele foden af.
Sådan. Se lige alt det bisaft.
Du milde, det er en masse honning.
Glimrende.
Så spændende.
Jeg har lige tænkt.
Jeg kører tilbage,
og alle de løse bier flyver ind i bilen.
Det kan jeg ikke gøre meget ved.
Pis!
Kors!
Jeg har en i min dragt.
Hvordan fanden skete det?
Og den stak mig lige i røvballen.
Det her er virkelig slemt.
Jeg mandede mig op
og stablede alle de resterende tavler og tog afsted med mine uønskede passagerer.
Jeg kan høre dem. Lyt.
Det må være ulovligt at køre med en bistade bag i bilen.
Jeg kan mærke, at balden vokser.
Mit livs værste køretur.
Tal med hinanden.
Jeg smører min røv med Wasp-Eze,
for filmholdet vil ikke.
Jeg fatter det bare ikke.
Det er onde bier.
Nu da min balde var bedøvet,
begyndte jeg at sortere min bisaft.
Se lige.
En tavle af bivoks, som kan bruges til bonevoks.
Perkussionister bruger den til at give tamburiner en bedre lyd.
Den bruges i harmonikaer.
Madame Tussauds lavede alle deres voksfigurer af bivoks.
Voksen kostede i gamle dage
fjorten gange mere end honning.
Min næste opgave var at udtrække honningen ved hjælp af en slynge.
Se lige.
Man skal være forsigtig,
så man får honning uden at ødelægge bikagerne.
Det er alt sammen honning.
Du godeste, se, hvad der skete her.
Men trods skaden...
Se!
Min første krukke bisaft.
Den næste dag, da honningen var færdigemballeret,
høstede jeg nogle af mine grøntsager.
Se lige.
Det er livligt.
Da jeg var læsset med produkter fra min egen gård,
styrede jeg stolt mod butikken.
Det er det første parti honning. Der kommer mere senere.
-Og så... -Hvordan gjorde du det?
Sølvbede?
CHADLINGTON KVALITETSPRODUKTER
Du kommer med det i en pose fra vores nærmeste konkurrent.
Det gør jeg sørme.
Det er en meget fin fødevarebutik en kilometer nede ad vejen.
Honningen er fantastisk. Hvor meget?
Jeg så i Daylesford forleden, at halvdelen kostede 20 pund.
Halvdelen af det?
Og det var 20 pund. Jeg tror let, du kan...
-Syv pund? -Nej, mere.
-Virkelig? -Ja.
Jeg har arbejdet hårdt. Jeg er blevet stukket to gange.
Jeg sælger den ikke for syv pund.
Ti pund.
-Så 8,50. -Nej.
Står vi i vejen?
Undskyld, der er en kunde.
Så blev prisproblemet værre.
En dame kom ind. Hun sagde: "Jeg betaler 6,50 for den",
og Lisa sagde: "Fint".
Hun udnyttede et skænderi,
og nu får hun honning for 6,50.
De ankom i morges.
Sådan drives Asda ikke.
De spørger ikke kunderne om, hvor meget de vil betale.
-Ja. -Tager du kort?
Det gør vi. Kun kort nu.
-Naturligvis. -Ja.
Mens jeg sad og surmulede, ankom Kaleb i sit nye legetøj.
Se lige.
Den er faktisk sej, og jeg hørte dig køre forbi før.
Gjorde du?
-Den har en god lyd. -Den er fin, ikke?
Flot.
Var det dit design, den sorte kølerhjelm, det sorte tag?
Sort kølerhjelm, tag og spoiler.
Jeg købte ny spoiler.
-Jeg fik også tonet vinduerne. -Selvfølgelig.
To dage efter jeg købte den,
kørte jeg ud af Long Compton med 100 km/t,
den ryger op og folder sig over. Den del blev bøjet ind.
Taget?
Taget var så tæt på mit hoved i vognen.
-Kun fra motorhjelmen? -Ja.
Hvorfor gav motorhjelmen op?
Det er noget, man skal holde øje med på de her biler.
De ruster.
Er det din første, rigtige bil?
Det har været min drømmebil, siden jeg var barn.
-Du ville have en 350? -En 350.
Min eneste bekymring er, at det er en GT-bil, en Grand Tourer.
En langdistancebil.
Men du kører aldrig længere væk end fem kilometer,
fra hvor vi står nu...
-Hvad er det længste, du har været væk? -Banbury.
-Tyve kilometer. -Nemlig.
Så blev du bange?
Så kørte jeg hjem.
Har du hårbånd på?
Det er for at holde håret væk fra ansigtet.
Fordi du ikke er blevet klippet i...
I evigheder.
Den 27. bliver jeg permanentet.
Vil du køre i den bil med en permanent?
Jep.
-Ja! -Pas på, Chippy!
Da Vidal Sassoon var kørt,
tog jeg ind i skoven for at se til mine wasabi-planter,
som nu måtte være klar til at blive omsat til kontanter.
Men desværre havde den seneste hedebølge sat sine spor.
Som I kan se,
er alt, jeg har plantet på denne side af banken,
ikke blot dødt, men helt forsvundet.
Der er 27 planter,
hvilket betyder, at 73 er døde.
I denne ende kommer der stadig vand igennem,
så det står ikke helt slemt til.
Ja!
Se lige.
Se lige her!
Det er godt, at alle restauranterne er genåbnet,
og finansministeren betaler endog folk for at gå ud at spise,
så jeg kan tage dem med til London,
gå ind på en japansk restaurant
og forbløffe dem.
Fordi jeg havde travlt,
havde jeg ikke tid til at tage til London.
Men heldigvis kendte jeg manden til jobbet.
Han havde kun været i hovedstaden en gang på en skoleudflugt
og havde været så bange, at han var blevet i bussen.
Men nu er han voksen, og i det mindste
ville turen give ham en mulighed for at køre i sin nye bil.
Men nej.
Du skal vide et par ting.
Har du din ULEV?
-Hvad er det? -Ultralav udledning.
Dieselmotoren er fra før 2015, ikke?
Så du skal betale trængselsafgift.
Du skal bruge 15 apps til din parkering, til alle de forskellige firmaer.
Og alle de ting, du kan gøre på landet,
er ulovlige i London.
Hvis du bliver stukket ned, vil de ikke have det på CCTV.
Drejer du frækt, har de.
Hvordan fanden betaler jeg trængselsafgift?
Du ringer, men ikke mens du kører.
Hvorfor gøre det?
Eller du kan gøre det på en app. Og glem ikke ULEV.
Det koster 28 pund at køre ind i London.
-Her er det gratis. -Alt er gratis her.
Alt, hvad du kan gøre her, kan du ikke gøre i London.
Jeg tror, vi har fordelt arbejdet forkert i dag.
Tag til London, sælg wasabi,
sælg ikke for under 300 pund, og vi ses i aften.
-Tre hundrede pund per kilo? -Ja.
-Godt. -Det er værdifuldt.
Vi ses i aften.
Ja.
Han er virkelig nervøs.
Drej til venstre ind på Church Road om 100 meter.
Denne rute undgår trafikken på A40 i London.
Det er den hurtigste rute. Ankomst klokken 09.29.
Hvad?
Hvad er det, trafik? Jeg er i Chadlington.
Halvanden kilometer.
Og hvad så?
Så sker det.
Jeg forlader officielt Chadlington.
Jeg sveder i hænderne.
Sveder virkelig.
Kører vi på motorvejen?
Så er vi der.
Fortsæt 45 kilometer på M40.
Femogfyrre kilometer på M40?
Kors!
Hvis Kaleb mente, det var slemt for ham, gik det værre for mig...
...da dette er den tid på året, hvor landmænd ansøger om tilskud.
Det betød, jeg skulle fortælle regeringen præcis, hvad jeg dyrkede.
Det betød papirarbejde.
Jeg har glædet mig til i dag. Jeg elsker at udfylde formularer.
Det er ret nyttige timer, for...
Timer?
-Ja. -Så denne formular...
Ja.
...som er hundredvis af sider lang...
Den er 22 sider lang.
Jeg har bedre ting at bruge min tid på.
-Men det er... -Hvor meget betaler de?
For hvad det end er,
vil jeg hellere selv betale end udfylde.
Virkelig?
Du har 360 hektar,
og de betaler 220 pund, så det bliver 82.000 pund.
Jeg udfylder formularen.
Først skal vi have et kort over gården. Der er kortet.
Og der er visse koder. Så du kan se, der står...
-AC66. -Det er hvede.
-Hvorfor hvede? -Det er koden for hvede.
-Hvad er AC17? -Majs.
-Hvad er PG01? -Permanent græs.
-Hvad er WO25? -Det er skovområder.
Er du nogensinde fløjet ind i et udviklingsland,
hvor du får en kompliceret immigrationsformular?
-Burma, for eksempel. -Nej.
Når man har udfyldt den, hvilket tager en time,
eller Cambodja, smider de den ud.
Det er noget udviklingslandsfis.
Hvor mange marker har gården? Det har jeg glemt.
Der er omkring 42. Der er Dead Man.
-Så vi skal... -Den har hvede.
Men den har sidste års afgrøder for øjeblikket,
hvilket var rapsfrø.
Men den har hvede.
Ja, men hvad regeringen angår...
Jeg ved, den har hvede.
Det ved de ikke endnu.
Du skal være præcis, Jeremy...
I mellemtiden 110 km væk
var sir Ranulph endelig ankommet til centrum i det COVID-stille London.
SNÆVER KØREBANE OVERHAL IKKE CYKLISTER
Sådan opfattede han det ikke.
Hvor er jeg?
Derinde, herinde? Hvad sker der?
Om 100 meter kør på den anden venstre kørebane
og til venstre ad Piccadilly.
Så kør på den anden venstre kørebane,
og drej lidt til højre ind på Duke of Wellington Place.
Hvad? Ikke tale om. Jeg fortsætter ligeud.
Drej til venstre i rundkørslen.
Ind på Constitution Hill.
Tag første til venstre i rundkørslen.
Hold op med at sige: "Drej til venstre."
Drej til højre ind på Grosvenor Place.
Hvorfor dytter du? Pikhoved!
Kør bare lige ind foran.
Drej lidt til højre ind på Piccadilly fra højre bane,
kør derefter på de to venstre baner for at blive på Piccadilly.
Hvad? Nej. Jeg skal derhen.
Undskyld, min ven.
Trængselsafgift. Kors!
Ultralav.
Kør til venstre ind på Old Park Lane.
Ikke venstre.
OMKØRSEL
Det er løgn. Jeg skal til venstre.
Jeg skal til venstre her.
Jeg leder efter en restaurant, der hedder Nero.
Nero, Naro.
Nero, Noro, Naro.
Til sidst fandt Kaleb restauranten, han ledte efter.
Hvor parkerer jeg? Kom nu, plads.
"Betal via telefon."
027125.
Beklager. Du kan ikke parkere på dette sted,
da dets restriktioner ikke tillader dit slags køretøj.
Vær venlig af finde en anden parkeringsplads i nærheden.
Tak, fordi du bruger Westminsters betalingsservice.
For at finde andre måder at betale...
Hvad sker der?
...eller hente momskvitteringer besøg venligst www...
Indtast dit korts udløbsdato som trykt på forsiden af kortet.
For at finde andre måder at betale
kan du ændre kort eller køretøjsoplysninger...
Hold kæft.
Godt.
Så er det gjort.
Ti pund for at parkere en time.
Halløj.
Hvad laver du?
Jeg prøver at åbne døren.
Hvorfor?
Jeg har ingen handsker, og det er London.
Halløjsa. Jeg har wasabi til jer.
Jep.
Så...
-Jøsses! -Har du smagt jeres wasabi?
-Spist den? -Det smager godt.
Jeg smagte det ikke på fisk.
Men på saltede kartofler.
Ja.
Jeg er mere til traditionel mad.
Vi prøver jeres wasabi.
Dejlig, cremet. Man kan lugte den.
Rigtig godt.
Vil du købe wasabien?
Er du interesseret i...
Ikke så dårlig.
Kigger du på det, er det topkvalitet-wasabi fra Chadlington.
Kvaliteten er god.
Men der er for stort spild på grund af størrelsen.
Vi skal have den større, ellers er der for meget...
-For meget spild? -Ja.
-Tak for alt. -Mange tak.
-Jeg vil dyrke en større. -Det er godt.
Åh nej!
Femogtres pund?
Fuld pris 130 pund?
AFSNIT C: MARKOPLYSNINGER
Kaleb mistede overskuddet, han ikke havde,
og jeg havde travlt med at fortryde alle mine forskellige plantede grøntsager.
Hestebønner, rødbeder, sølvbede, ærter, kålroe,
kålrabi, majroe. kål, porrer, pak choi,
rabarber, broccoli, blomkål, grønkål og græskar.
Regeringen har en kode for dem alle.
Har hestebønner en kode?
Hestebønner har en kode.
-Jeg må slå koderne op. -Slå dem op.
Og så fortælle dem præcist hvor meget i centimeter?
Kvadratmeter er fint.
Kvadratmeter med fire decimaler.
Vi har fire decimaler.
Skal det være så stramt?
Det er meget præcist nu.
Kan man ikke bare skrive grøntsager?
Kan vi gætte?
Ja, men hvis du tager fejl, kan de give dig en bøde,
og de har øjne i himlen,
så der er satellitbilleder.
Siger du,
at den britiske regering fotograferer min gård fra rummet
for at se, hvad jeg dyrker og til hvad?
Absolut.
Opsat på at tjene penge på turen
og med en snakkesalig satellitnavigation...
Harley Street, drej...
...ledte Kaleb nu efter næste restaurant.
Drej til venstre ind på Curzon Street...
Kør sydøst på Stanhope Row mod Shepherd Street,
drej herefter ind på Hertford Street.
Du godeste.
Drej ind på The Mall.
Se lige.
Bor dronningen der?
På den næste restaurant...
Hvad har du at tilbyde?
Det er wasabi, der er dyrket på gården i Chadlington.
-Ved du, hvor Chadlington er? -Nej.
Kaleb var sælgerindstillet.
Jeg har hørt fra min chef, det koster 300 pund per kilo.
Tre hundrede per kilo? Du drømmer.
Lad os se, hvad I har formået at dyrke.
-Lad os... -Sådan.
Så 204 gram.
Renser man den, vil der snarere være 150 gram.
Godt, 150 gram.
Hvad er det? En tier?
Jeg giver dig 10 pund. Det er en god handel.
Skal vi slå en handel af, siger jeg 15.
-Jeg giver dig ti. -Tolv.
Det er ti.
Okay.
Det har kostet ti pund at parkere.
Så har du parkeret gratis.
Om 200 meter drej ind på Lancaster Place. A301.
Vi er på vej til The Shard nu.
Noget, der hedder The Shard.
Jeg tager dertil, får det solgt og kører hjem.
Jeg har fået nok.
Nu er det nok et godt tidspunkt at afsløre,
at det eneste, Kaleb hader mere end byer, er højder.
Sig ikke, at det er The Shard. Du stresser mig.
Jøsses!
Se ikke på etagerne.
Det er 32. etage.
Det er forfærdeligt.
Dørene åbnes.
Turen var stadig komplet meningsløs.
Femogtyve pund, 100 gram.
-Jeg tygger på det, og... -Ja?
Jeg ringer til dig.
-Du vil ikke købe det nu? -Desværre, nej.
Pis! Hejsa.
Mor.
Hallo. Jeg har dårlig dækning.
Jeg er oppe i The Shard.
Har du hørt om det?
Det er en stor bygning i London. Det er ikke godt.
Det er 300 meter oppe i luften.
Jeg må smutte.
-Hvem var det? -Det var min mor.
Hun var bekymret for mig.
Hun sporede mig på telefonen og sagde:
"Hvorfor er du i London?" "Jeg er oppe i The Shard."
Hun sagde: "Hvor?" "The Shard in London."
Jeg må indrømme, udsigten er god.
Det ville være bedre, hvis der var en gård, marker, bakker.
-Er alt vel? -Ikke rigtig.
I dag har jeg tjent...
...nul og niks.
Efter Kalebs fiasko med at sælge wasabi i London
anbragte vi det i gårdbutikken...
...hvor det rådnede.
Og det var ikke slut med dårlige nyheder.
Du altforbarmende.
For Lisas definition af lokale produkter
var blevet bemærket af myndighederne.
Jeg har fået en irriterende e-mail fra kommunen,
der siger, at de ting, vi sælger i gårdbutikken,
skal være fra en producent,
der er baseret inden for West Oxfordshires distriktsgrænser.
De siger, at noget paté, ost og lignende
er fra Gloucestershire.
Vi har en pandemi.
Millioner af mennesker er arbejdsløse.
Vi er en lille virksomhed, der har fem mennesker på lønningslisten.
Vi støtter lokale gårde og lokale virksomheder,
og nu skal vi have en retshåndhævelsessag på nakken.
Gudfader, giv mig styrke!
Heldigvis havde jeg allerede en genial idé
til at gøre produkterne lokale.
Jeg samler bikagerne sammen.
Jeg havde besluttet at lave mit ekstra bivoks til duftlys.
Duften blev inspireret af en Hollywood-berømthed.
Hvem mener du om det?
Og ikke kun lavendel.
Et forårsløg.
Lidt hestebønne.
Og sådan.
Det skal lagre.
I butikken var Lisa glad for resultaterne.
Du kan ikke mærke det: "Det lugter af mine nosser."
Det kan du ikke.
Gwyneth Paltrow har tjent en formue
på sine lys, som lugter som hendes... Skede.
Tror du, de sælger bedre, fordi de lugter af dine nosser?
Se også:
"Disse bivokslys blev håndlavet af Jeremy Clarkson.
"Man skulle ikke tro det, men det er sandt," så jeg har signeret dem.
Sideløbende nede ved ørreddammen
havde Kaleb, der nu var tilbage i sit naturlige habitat,
travlt med at beskytte en anden indtægtskilde.
Jeg sætter et hegn op. Et elektrisk hegn.
Vi har set døde fisk på bredden.
Stakkels fisk. Den har nogle stiksår.
Så Jeremy satte et kamera op
for at se årsagen til de døde fisk.
Det viste sig, det var en odder.
Så jeg sætter et elektrisk hegn op
rundt om dammen, hvor fiskene er
for at blokere for adgang.
Vi måtte også sætte det op, for hejren bliver ved med at komme.
Den tager også fisk.
Jeg måtte sætte hegnet op,
sætte uglen op for at skræmme hejren væk
og en metalmand
for at afskrække den.
Der er meget arbejde med fisk.
En uge senere gik min lokale pub med til at sætte vores ørred på menuen.
Så jeg gik ned til dammen med et net og følte mig underligt ambivalent.
Den eneste grund til hegnet
er at stoppe odderen i at spise fisk,
så vi kan sælge dem til rige folk på pubben.
Hele pointen er naturgenoprettelse.
Så besluttede jeg, at jeg var ligeglad,
og vi gik i gang.
Du kaster noget foder i.
-Skal foderet i først? -Ja.
-Jeg står klar med nettet.
Fisk, fisk, fisk.
-De er ikke som hunde. -Jeg gør det normalt.
Kan du se, hvor mit net sænker sig? Der kaster du det.
De skal først have foder. Fisk, fisk.
-Du smider det, hvor nettet er. -Okay.
-Tak. -De ved, du er der.
Nej... De er ikke Stephen Hawking.
Pis!
-Klar? -Nej.
Klar, parat, nu.
Jeg fangede nogle.
-Flot. -Du godeste.
Hurtigt i spanden, inden de dør.
Takket være min præcision med fiskefoderet
fik Lisa en god fangst.
Det er alle tiders. De ser lækre ud.
Vi skal have dem hen til pubben. Det er frokosttid om lidt.
De skal deri, og så ret morsomt
siger loven i England, at de skal iltes.
Jeg skal have en iltbeholder for at ilte vandet
til en seks minutters køretur til pubben, hvor de bliver dræbt.
Godt.
Det er stejlt. Undskyld, fisk.
Kom nu, bil. Du kan godt.
Jeg har leveret fisk før i Mozambique.
Det gik fint.
Den er tung.
Vincent, se, hvad jeg har.
Flot!
Jeg fangede dem for et minut siden.
-Ørred. -Ørredunge?
Det siger du. Saftige.
Det er den. Den har...
Vend den på den side.
Hejrens næb fik den næsten,
så det er en heldig fisk.
Ikke længe endnu.
De koster to pund per styk.
-Lad os få dem ind. -Det gør du.
-Godt, gutter. Farvel, fisk. -Pas godt på dig selv.
TITE KRO CHADLINGTON 1 3/4 - ENSPORET VEJ
Da juni sluttede, gik det ret godt med mine nye gårdprojekter.
DIDDLY SQUAT GÅRDBUTIK
-Hejsa. Alt vel? -Ja. Og med dig?
Det går fint, tak.
Super. Jeg har nogle poser her.
Takket være et kort pusterum i nedlukningen
besøgte flere mennesker gårdbutikken.
Det er godt endelig at være åben.
Og pubben havde flere kunder til vores ørreder.
Men disse projekter var alle underordnede den vigtigste begivenhed.
Gårdens maskinrum.
Afgrøderne.
Som havde været i jorden nu i otte måneder.
OKTOBER
JANUAR
MARTS
MAJ
JULI
Det meste af tiden havde naturen været en hævngerrig skiderik.
Men byggen var ikke helt ødelagt.
Den ser faktisk fint ud.
I forhold til året, blev det sået sent.
-Meget sent. -Virkelig vådt.
Meget vådt.
Virkelig tørt.
Så var det meget varmt.
Og faktisk er det rigtig god byg.
Charlie meddelte så, at høsten stod for døren.
Om fire-fem-seks dage.
-Der er grønt på stilken. -Ja?
Det er den værste del. Midten. Resten er klar.
-Virkelig? -Ja.
Så fortsatte vi til næste afgrøde.
Det her er rapsfrø, som du ved.
Og det er oliefrøet. De kommer ud af bælgene,
og de bør være flotte og sorte over det hele.
Der er nok endnu ti dage tilbage.
-Ti dage? -Ti dage.
-Så kan vi høste det? -Ja.
Glimrende. Er der andet, vi skal gøre?
Dræbe den og sikre, den er død.
Undskyld?
Jeg ved godt, det lyder underligt.
Raps dør naturligt, og toppen er klar,
men bunden er stadig i live.
Vil du dræbe den levende del af rapsfrøet?
-Den levende del. -Hvorfor?
Det gør den lettere at høste.
Hvad gør en mejetærsker? Skærer af der.
-Skærer det af, kniven... -Som kan gøre det.
Er det lettere, når den er død?
Meget lettere, når den er død.
Og vi dræber ikke frøene, for frøet er indkapslet.
Så vi kører en mejetærsker igennem?
-Ja. Har du en? -Nej, vi må leje en.
Får du en maskinstation til det?
-Et par ting at passe på. -Ja.
Fugt.
-Fugt? -Fugt.
På mellem seks og ni procent.
Fugt er det vigtigste,
og maskinstationen vil nok bare sige:
"Fugten er kun på 10,5 procent, vi kommer og høster,"
og du siger: "Nej."
Jeg sagde, du siger...
Du siger?
-Jeg er her ikke. -Tænk lige...
Hvad mener du?
-Jeg skal på ferie. -Hvad?
Du klarer dig.
Du får ikke brug for mig.
-Jo. -Du klarer dig.
Alt det her, som skal høstes...
Jeg er til ingen nytte. Hvad skal du bruge mig til?
Hvordan ved jeg, om fugten er på tre eller sytten procent?
Du bruger din fugtmåler.
Er der en måler til det?
-Har du en fugtmåler? -Nej.
Åh gud!
NÆSTE GANG
Min første høst.
Det er så meget sværere.
Pis!
Vent!
Jeg aner det ikke.
Du burde have 20 lastbiler.
-Tyve lastbiler? -Og det vil regne i aften.
Du kvajede dig.
Tekster af: Maria Kastberg
Kreativ supervisor Toni Spring