CLARKSONOVA FARMA - 1. ŘADA
7. KAPITOLA POCHYBENÍ
Vše, co mělo ruce a nohy, se zapojilo do blížícího se sklizňového šílenství,
takže jsem musel spěchat s dokončením ostatních projektů,
které jsem v zemědělském roce začal už dřív.
Protože na nebi bez mraků stále žhnulo slunce,
rozhodl jsem se začít tím, co bylo podle mě nejzábavnější.
To je 700 skleněných lahví.
Pomáhám zprovoznit naši nově dokončenou stáčírnu vody.
Takovou rychlost by James May nazval nadzvukovou.
Pěkná čepice.
Je šik, že?
Pak jsem zjistil, že umístit stáčírnu
do kovového přepravního kontejneru
nebyl můj nejlepší nápad.
Je hic na padnutí.
Vydrž. Ukážu ti to až do konce.
48,6 stupňů ve výšce hlavy.
-Dobře, a pak... -48,6 stupňů.
Ukážu ti, jak to funguje.
Takhle. Plní se dvě.
Tahle má trochu pod váhu.
Tahle je perfektní.
Pak vezmeš uzávěr, Jeremy,
a zašroubuješ ho, zatímco hlídáš ty druhé.
Pak otevřeš tu rozpálenou krabici,
uděláš tohle
a na moment to vložíš sem.
-Tímhle se nalepí etiketa? -Jo, ale já ne...
Dobrý. Fungovalo to.
-Nefungovalo. Zkazilas to. -Je to perfektní.
-Není. -No...
A já ji pak odeberu.
Máme další láhve?
Potřebuju víc...
Tak jo, pak... To není dobrý.
A potom, promiň...
-Jen si dej načas. -Na, láhev.
-49,7 stupňů. -Je fakt horko.
Jestli to vyleze na 50 stupňů, máme povoleno stávkovat.
-To je vedro. -Do háje!
Nakonec se ale Anglie vrátila k normálu.
DIDDLY SQUAT FARMÁŘSKÝ OBCHOD ZDE
Konec sucha
bylo jediné téma hovoru všech v okolí...
aspoň myslím.
Výborně. Díky, Geralde.
Jo.
Perfektní. Dobře. Klidně pokračuj.
Jasnačka.
Pak jsem zamířil do farmářského obchodu,
kde Lisa tvrdě pracovala...
KRAVSKÉ MLÉKO
...a hledala něco nového k prodeji.
Je to opravdový obchod.
Já vím. Přivoň si k jahodám. Jsou vynikající.
Ne. Nejez je.
-Pokud si je nechceš koupit. -Jsou moc dobré.
A zákusky.
Spousta zákusků.
No páni! Je to skutečný obchod.
Nakládaná zelenina! Tu miluju.
Ovocné chutney. Bože, máme všechno.
Ty mléčné koktejly, které jsem prodala, jsou očividně vynikající.
-Takže máme sýr, mléčné koktejly... -Smetanu.
Co je tady?
To mě podrž!
Klobásy vzali útokem.
-Klobásy, slanina. -Jo. Klobásníky.
-Rumpsteak. -Jo.
Burgery. Počkej, až zas otevřou kemp.
-Víš, že znovu otvírají čtvrtého? -Ano.
Můžu se... Jen zeptat?
Prostá otázka.
Víš, že podle stavebního povolení
musí být vše ze vzdálenosti maximálně 50 kilometrů?
Ano.
Že to musí být místní obchod pro místní lidi?
Ano.
To je cotswoldský ananas?
Ne, ale měla jsem málo zboží.
-A tahle avokáda. -Ano.
Ta taky nejsou moc místní.
Ne. Jsou z nějakého jiného hrabství.
-Nevím jistě z kterého. -Snědení těchhle dvou...
Nejsou odsud, ale z Jižní Ameriky.
Z hrabství.
Snědení dvou těchhle nadělá větší ekologickou škodu
než roční provoz Wolkswagenu Polo.
Nepovídej!
To je zlé. S avokádem končím.
Takže kromě těch vajíček
nevidím nic, co je z naší farmy.
Udělej kompromis. Dej mi cokoli.
-Vypěstuj něco, vyrob něco. -Pěstuju různý věci.
Udělej něco. Nic tu od tebe nemám.
V tu chvíli dorazila Jeho Čtveráckost.
OBCHOD SQUAT
-Ahoj. -Ahoj, Charlie.
Charlie.
Páni! Vypadá to naprosto fantasticky.
Je to dobré, že?
Líbí se ti to jen proto, že to udělala Lisa?
-Ne. -Je to tak.
Vypadá to fakt pěkně, že?
Ty ananasy jsou místní?
Cotswoldské.
Vážně? A avokáda?
Cotswoldská.
A co marže?
Ještě jsme neudělali rozpočet, že ne? Mám rád rozpočet.
Rád vím, že výsledek...
-Pracuju asi se 40 procenty. -Dobře.
40 procent na všechno?
-Víceméně. -Dobře.
Dokonalý džentlmen Charlie
pak se mnou potichu prohodil pár slov, aby to Lisa neslyšela.
K těm cenám
-se 40procentní přirážkou... -Jo.
Velkoobchodní cena jahod je 2,80.
Když je prodáš za 3,50, vyděláš 70 pencí.
To je 25 procent.
To je Lisina matematika.
Takže bychom měli prostě... Neobviňuju...
Ne, jen říkám, že v Dublinu se učí jinak.
Matematiku.
Musíme zkontrolovat, jestli je všechno za přiměřenou cenu.
Lisině žádosti o víc produktů z farmy
jsem mohl vyhovět,
protože mých čtvrt milionu včel mělo dost času, aby vyrobilo trochu medu.
Hoř, ohýnku, hoř!
Dnes mi nedáte žádné žihadlo.
Jdeme na to.
Když jsem posledně dostal žihadlo, v noze mi čtyři dny tepalo.
Tím myslím fakt tepalo.
A pak to tak strašně svědilo, že jsem měl chuť celou nohu si uříznout.
No prosím. Koukejte, kolik je tu medu.
Svatá Matko Boží, to je spousta medu.
Výborně.
To je vzrušující.
Právě mě něco napadlo.
Pojedu zpátky
se všemi těmi včelami v autě.
No, s tím moc nenadělám.
Sakra!
Kriste!
Mám jednu v obleku.
Jak se to sakra stalo?
Bodla mě přímo do zadku.
Tohle je vážně zlé.
Sebral jsem odvahu,
naskládal zbývající plástve a vyrazil se svými nežádoucími pasažéry.
Slyším je. Poslouchejte.
Jak může být legální řídit s včelím úlem vzadu v autě?
Cítím, jak mi roste třetí hýždě.
Nejhorší cesta mého života.
Bavte se mezi sebou.
Právě si sám aplikuju na zadek přípravek na bodnutí hmyzem,
protože štáb to neudělá.
To je prostě neuvěřitelný.
Mrchy včely.
Se znecitlivělou třetí hýždí
jsem začal med oddělovat.
Koukejte. Podívejte se na to.
Plát včelího vosku, který se dá použít jako leštěnka na podlahu a nábytek.
Perkusionisté ho používají, aby tamburíny měly lepší zvuk.
Používá se v akordeonech.
Figuríny v Muzeu Madam Tussaudové jsou všechny z včelího vosku.
Za starých časů se vosk
prodával 14krát dráž než med.
Mým dalším úkolem bylo získat med pomocí takzvaného medometu.
Dívejte se.
Musí se to dělat s citem,
abyste získali med bez poškození pláství.
To všechno tady dole je med. Samý med.
Bože, podívejte se, co se stalo.
Ale navzdory poškození...
Podívejte!
Moje první sklenice medu.
Příští den, když byl všechen med stočený,
jsem sklidil trochu zeleniny.
Koukejte.
Je to živé.
Potom, naložený skutečnými produkty ze své farmy,
jsem hrdě zamířil do obchodu.
To je první várka medu. Později jich bude víc.
-A pak... -Jak jsi to udělal?
Mangold?
CHADLINGTONSKÉ JAKOSTNÍ POTRAVINY
Přinesl jsi ho v tašce naší nejbližší konkurence.
Bože, to je fakt.
Je to velmi dobrá prodejna potravin asi kilometr odtud.
Ten med je fantastický. Kolik?
Nedávno jsem v Daylesfordu viděl poloviční balení za 20 liber.
Půlka tohohle?
Za 20 liber. Myslím, že můžeš klidně chtít...
-Sedm liber? -Ne, víc.
-Opravdu? -Jo, víc.
Tvrdě jsem na to dřel. Dostal jsem dvakrát žihadlo.
Nebudu ho prodávat za sedm liber.
Deset liber.
-Osm liber padesát. -Ne.
Zdržujeme vás?
Promiň, je tu zákaznice.
S cenou to pak bylo ještě horší.
Právě vešla nějaká dáma, řekla, že za něj dá 6,50 liber,
a Lisa souhlasila.
Využila našeho sporu,
a teď ten med dostane za 6,50 liber.
Přišel dnes ráno.
Takhle to supermarket Asda nedělá.
Neptá se zákazníků, kolik jsou ochotni zaplatit.
-Jo. -Berete karty?
Ano. Teď jenom karty.
-Samozřejmě. -Ano.
Zatímco jsem trucoval, dorazil Kaleb ve své nové hračce.
No páni.
Je vážně super, slyšel jsem tě jet kolem už dřív.
Jo?
-Má dobrý zvuk. -Je hezký, ne?
Pěkný.
To je tvůj styl, černá kapota a černá střecha?
Jo, černá kapota, střecha a spoiler.
Koupil jsem k němu nový spoiler.
-Taky jsem si dal zabarvit okna. -No jasně.
Když jsem ho koupil a měl ho teprve dva dny,
cestou z Long Comptonu při asi 100 km za hodinu
se kapota takhle zvedla. Tohle bylo promáčklé.
Cože, střecha?
Střecha byla asi takhle daleko od mé hlavy.
-Jen od té kapoty? -Od kapoty.
Proč zámek kapoty povolil?
Protože si to musíte hlídat.
Reznou.
To je tvoje první pořádné auto?
Je to moje vysněné auto už od doby, co jsem byl dítě.
-Chtěl jsi 350? -350.
Trochu mám obavy z toho, že je to sporťák, Grand Tourer.
Dálkový vůz.
Ale protože nikdy nejezdíš dál než pět kilometrů
od místa, kde teď stojíme...
-Kde nejdál jsi v něm byl? -V Banbury.
-Dvacet kilometrů. -Dvacet kilometrů. Asi tak.
Jet dál ses bál?
Pak jsem jel domů.
Ty nosíš čelenku?
Jo. Aby mi vlasy nepadaly do obličeje.
Protože ses nedal ostříhat...
Jo, věčnost.
Dvacátého sedmého jdu na trvalou.
Budeš tohle auto řídit s trvalou?
Jo.
-Jo! -Pozor, Chippy!
Když Vidal Sassoon odjel,
šel jsem do lesa mrknout se na své rostliny wasabi,
protože jsem se rozhodl, že je načase je zpeněžit.
Nedávná vlna veder si bohužel vybrala svou daň.
Jak vidíte,
vše, co jsem zasadil na tomto konci záhonu,
nejen zašlo, ale totálně zmizelo.
Je tu 27 rostlin,
takže 73 jich zašlo.
Na tom konci, kudy ještě protéká docela dost vody,
to není tak zlé.
Ano!
Koukněte na něj.
To je obr!
Dobré je, že restaurace jsou zase otevřené,
a ministr financí lidem dokonce platí za to, že se tam chodí najíst.
Takže je budu moct odvézt do Londýna
do nějaké japonské restaurace,
a ti budou zírat.
Ale byl jsem tak vytížený,
že jsem si na cestu do Londýna nemohl vyšetřit čas.
Naštěstí jsem pro tu práci znal toho pravého.
V hlavním městě byl jen jednou na školním výletě
a byl tak vyděšený, že se neodvážil vystoupit z autobusu.
Ale teď už je dospělý a já si myslel, že mu aspoň
ten výlet poskytne příležitost projet se jeho novým autem.
Ale ne.
Musíš znát pár věcí.
Máš ULEV?
-Co je to? -Ultranízké emise.
Ten naftový motor byl vyroben před rokem 2015, že?
Takže budeš muset zaplatit poplatek za přetížení dopravy.
K parkování budeš potřebovat 15 různých aplikací pro různé společnosti.
A nic z toho, co můžeš dělat na venkově,
nemůžeš dělat v Londýně.
Když tě pobodají, městský kamerový systém to nezachytí.
Odboč drze doleva, a bude to tam.
Jak mám sakra zaplatit poplatek za zácpu a podobný věci?
Telefonicky, ale ne, když řídíš.
Proč bych to dělal?
Nebo to můžeš udělat přes aplikaci a ULEV, nezapomeň na to.
Vjet do Londýna v tomhle stojí 28 liber.
-Tady je to zadarmo. -Tady je všechno zadarmo.
Nic z toho, co můžeš dělat tady, nemůžeš dělat v Londýně.
Myslím, že dnes máme ty práce trochu špatně.
Jeď do Londýna, prodej wasabi,
neber míň než 300 liber a večer nashle tady.
-Tři sta liber za kilo? -Jo.
-Dobře. -Je cenný.
Uvidíme se večer.
Jo.
Je opravdu nervózní.
Asi za 100 metrů odbočte vlevo na Church Road.
Vyhnete se zácpě na A40 v Londýně.
Jedete nejrychlejší trasou. Dorazíte v 9.29.
Cože?
Jaká zácpa? Jsem v Chadlingtonu.
Jedna míle.
Jedna míle k čemu?
Dobře, jdeme na to.
Oficiálně opouštím Chadlington.
Mám zpocený dlaně.
Fakt zpocený.
Pojedem po dálnici? Jo?
Dobře, jdeme na to.
Pokračujte po M40 43,5 km.
43,5 kilometrů po M40?
Ježíši!
Kaleb měl asi pocit, že to nevyhrál, ale já na tom byl ještě hůř...
Toto je totiž období, kdy farmáři žádají o granty.
To znamenalo, že jsem musel vládě říct přesně, co jsem pěstoval.
Což znamenalo papírování.
Na dnešek jsem se těšil, protože vyplňování formulářů miluju.
Jo, je to celkem pár užitečných hodin, protože...
Hodin?
-Jo. -Takže tenhle formulář...
Jo.
...který má stovky stránek...
Jen 22.
Mám lepší věci na práci než tohle.
-Ale je to... -Kolik platí?
Protože ať je to cokoli,
radši to dám sám, než abych tohle vyplňoval.
Vážně?
Máš 360 hektarů.
Platí 220 liber, takže to dělá 82 000 liber.
Vyplním ten formulář.
Nejdřív potřebujeme mapu farmy. Ta je tady.
Jsou na ní určité kódy. Tady stojí...
-AC66. -Takže to je pšenice.
-Proč je to pšenice? -To je kód pro pšenici, Jeremy.
-Co je AC17? -Kukuřice.
-Co je PG01? -Trvalý travní porost.
-Co je WO25? -To jsou lesy.
Už jsi někdy letěl třeba do země rozvojového světa
a dali ti komplikovaný imigrační formulář?
-Například v Barmě. -Ne.
Víš, když jsi ho vyplnil, což zabere hodinu,
nebo v Kambodži, hodili ho do koše.
Tak to chodí... Tohle je nesmysl rozvojového světa.
Kolik že je na farmě polí? Zapomněl jsem.
Asi 42. Tady je Dead Man.
-Takže musíme jít... -Tam je pšenice.
Jo, ale momentálně jde o loňskou úrodu,
což byla řepka olejná.
Ale je na něm pšenice.
Ano, ale pokud jde o vládu...
Vím, že je tam pšenice. Viděl jsem ji.
To oni ještě nevědí.
Musíš být přesný, Jeremy, ohledně...
Mezitím 110 kilometrů odtud
náš dobrodruh konečně dorazil do centra covidem ztichlého Londýna.
ÚZKÝ PRUH NEPŘEDJÍŽDĚJTE CYKLISTY
Ne že by to tak viděl.
Kde to jsem?
Tam, sem? Co se to děje?
Po 90 metrech najeďte do druhého pruhu vlevo
a odbočte vlevo na Piccadilly.
Pak použijte druhý pruh vlevo
a zabočte mírně doprava na Duke of Wellington Place.
Cože? Nemám sakra šanci. Pojedu rovně.
Na kruhovém objezdu odbočte vlevo.
Odbočte vlevo na Constitution Hill.
Na kruhovém objezdu odbočte první vlevo.
Přestaň mi furt říkat, ať odbočím vlevo!
Odbočte vpravo na Grosvenor Place.
Co na mě troubíš? Debile!
Střihni to rovnou přede mě, jasně.
Z pravého pruhu odbočte mírně vpravo na Piccadilly,
pak použijte dva levé pruhy k odbočení vlevo, abyste na ní zůstal.
Cože? To ne. Potřebuju jet tamhle.
Promiň, příteli.
Poplatek za zácpu. Kristepane!
Ultranízké.
Odbočte vlevo na Old Park Lane.
Super. Nelze.
ODKLONĚNÝ PROVOZ
Děláte si srandu? Mám jet doleva.
Musím jet doleva tady.
Hledám restauraci Nero.
Nero, Naro,
Nero, Noro, Naro.
Kaleb tu restauraci, kterou hledal, nakonec našel.
NOBU - LONDÝN
Kde mám zaparkovat? No tak, parkování.
„Plaťte telefonicky.“
027125.
Je nám líto. Nemůžeme vám umožnit parkování,
protože váš typ vozidla zde parkovat nesmí.
Vyhledejte laskavě jiné parkovací místo poblíž.
Děkujeme, že jste volali Westminsterskou parkovací službu.
Ke zjištění dalších dostupných způsobů placení...
Co se to děje?
...nebo stažení potvrzení o DPH navštivte laskavě www...
Zadejte datum vypršení platnosti karty vytištěné na její přední straně.
Ke zjištění dalších alternativních způsobů placení
změňte údaje o kartě nebo vozidle nebo...
Sklapni.
Tak jo.
To by bylo.
Deset liber jen za hodinu parkování.
Haló.
Co to děláš?
Snažím se otevřít dveře.
Proč?
Nemám rukavice a tohle je Londýn.
Zdravím. Mám pro vás nějaké wasabi z farmy.
Jo.
Takže...
-Kristepane! -Vy jste to wasabi chutnal?
-Jedl jste ho? -Jo, je dobré.
Chutná mi. Neměl jsem ho s rybou.
Měl jsem ho se slanými křupkami.
Jo.
Já jsem spíš typ na pečeni. Pořádnou pečeni k obědu.
Tak to vaše wasabi ochutnáme, ne?
Je pěkné, krémové. Voní.
Je dobré. Výborné.
Chcete ho koupit?
Máte zájem...
Není špatné.
Když se na něj podíváte, je to prvotřídní chadlingtonské wasabi.
Kvalita je dobrá, to ano.
Ale toho odpadu, spousta se ho vyplýtvá kvůli velikosti.
Potřebujeme větší, jinak ho příliš mnoho...
-Moc velký odpad? -Jo.
-Děkuji moc za všechno. -Mockrát děkuju.
-Pokusím se vypěstovat větší. -Dobrá práce.
To ne!
Šedesát pět liber?
Plná sazba 130 liber?
ČÁST C: DATOVÝ LIST POLÍ
Zatímco Kaleb přicházel o zisk, který se nekonal,
já litoval, že jsem zasadil tolik různých druhů zeleniny.
Fazole, červená řepa, mangold, hrášek, švédský tuřín,
kedlubny, tuřín, zelí, pórek, pak choi,
rebarbora, brokolice, květák, kapusta a tykve.
Jo. Vláda má pro všechny kód.
Fazole mají kód?
Fazole mají kód.
-Musím je vyhledat. -To udělej.
A pak jim řekneš přesně kolik, v centimetrech?
Čtvereční metry budou stačit.
Čtvereční metry na čtyři desetinná místa.
Máme čtyři desetinná místa.
Chtějí to tak přesně?
Jo, teď je to velmi přesné.
Nemůžeš prostě napsat zelenina?
Můžem to odhadnout?
To bys mohl, ale když se spleteš, mohli by uplatnit sankce.
Teď se koukají z oblohy,
mají snímky ze satelitů.
Chceš říct,
že britská vláda fotí mou farmu z vesmíru,
aby viděla, co pěstuju a co s tím dělám?
Rozhodně.
V zoufalé snaze něco na svém výletě vydělat
hledal náš dobrodruh s pomocí své upovídané navigace...
Harley Street, zahněte vlevo...
...další restauraci.
Zabočte vlevo do Curzon Street, potom...
Jeďte na severovýchod po Stanhope Row směrem k Shepherd Street,
pak odbočte vpravo na Hertford Street.
Panebože!
Odbočte vlevo na The Mall.
Koukněte na to.
Tam žije královna?
V další restauraci...
Co můžete nabídnout?
Tohle je wasabi pěstované na farmě v Chadlingtonu.
-Víte, kde je Chadlington? -Ne.
Kaleb byl naplno v obchodním módu.
Šéf mi řekl, ať jdu na 300 liber za kilo.
300 liber za kilo? O tom si nech zdát, kámo.
Koukneme se, co se vám povedlo vypěstovat.
-Uvidíme... -Takže.
204 gramů.
Když ho očistíš, bude to asi něco přes 150 gramů.
Jo, 150 gramů.
Tak co? Pětku?
Dám ti deset liber, kámo. To je dobrý obchod.
Myslím, že se domluvíme. Řekněme 15.
-Dám ti 10, kámo. -Dvanáct.
Deset.
Dobře, platí.
Deset liber mě stálo jen parkování.
Teď máš parkování zadarmo.
Po 180 metrech odbočte vlevo na Lancaster Place. A301.
Teď jedeme ke „Střepu“.
K něčemu zvanému Střep.
Chci se tam dostat, prodat to, vypadnout a jet domů.
Už toho mám dost.
Teď je pravděpodobně vhodné odhalit,
že jediné, co Kaleb nenávidí víc než velkoměsta, jsou výšky.
Neříkej mi, že je to ten Střep. To si děláš srandu.
Kristepane!
Ježíši!
Nedívej se na ta patra.
32. podlaží.
To je hrůza.
Dveře jsou otevřené.
I tak byl ten výlet naprosto k ničemu.
Sto gramů za 25 liber.
-Počkej, až to strávím, a... -Jo?
Zavolám ti.
-Určitě to nechcete koupit hned? -Teď ne, bohužel.
Sakra. Dobrá. Mějte se.
Mami.
Ahoj. Mám špatný signál.
Jsem nahoře na Střepu.
Slyšelas o něm někdy?
Je to velká budova v Londýně. Není to moc dobré.
Je asi 300 metrů vysoká.
Hele, musím jít, jo?
-Kdo to byl? -Moje máma.
Měla o mě starost.
Viděla na mobilu, kde jsem, a ptala se,
proč jsem v Londýně. Říkám: „Jsem nahoře na Střepu.“
Ona na to: „Kde?“ „Na Střepu v Londýně.“
Musím přiznat, že výhled je docela hezký.
Byl by lepší, kdyby tam byla nějaká farma, pole, kopce.
-Jsi v pořádku? -Ne, ani ne.
Dnes jsem vydělal...
kulový.
Po Kalebově neúspěchu s prodejem wasabi v Londýně
jsme ho dali do farmářského obchodu...
kde shnilo.
Tím ale špatné zprávy nekončily.
Bože na nebi!
Protože Lisina definice místní produkce
neunikla pozornosti úřadů.
Dostal jsem otravný e-mail od rady,
který říká, že to, co prodáváme v našem obchodě,
musí být od výrobce
sídlícího výhradně na území západního Oxfordshiru.
Že prý některé paštiky, sýr a co to tam je,
jsou z Gloucestershiru.
Je tady pandemie.
Miliony lidí jsou bez práce.
Máme malý obchod, který má na výplatní listině pět lidí.
Podporujeme místní farmy a podniky,
a teď proti nám zahajují trestní řízení.
Bože, dej mi sílu!
Naštěstí jsem už měl geniální nápad,
jak zajistit velmi lokální produkci.
Tak. Mám tady včelí voštiny.
Rozhodl jsem se proměnit svůj zbylý včelí vosk ve vonné svíčky.
Inspiraci jsem našel u jedné hollywoodské hvězdy.
Co vy na to?
A nejen levanduli.
Jarní cibulku.
Jen náznak fazolí.
To bychom měli.
Necháme to ztuhnout.
V obchodě výsledek Lisu potěšil.
Nemůžeš to označit „Smrdí jako moje koule“.
Prostě nemůžeš.
Gwyneth Paltrowová vydělala jmění
na svíčkách, které smrdí jako její... vagina.
Podle tebe se budou prodávat líp, protože smrdí jako tvoje koule?
Taky jsem, hele:
„Tyto svíčky z včelího vosku vyrobil vlastnoručně Jeremy Clarkson.
„Nikdo to nepozná, ale je to tak.“ A na důkaz jsem to podepsal.
Mezitím dole u pstruhového rybníka
měl Kaleb, teď bezpečně zpátky ve svém přirozeném prostředí,
plné ruce práce s ochranou dalšího zdroje příjmů.
Stavím plot. Elektrický plot.
Viděli jsme na břehu pár mrtvých ryb.
Chudák rybka. Má několik ran.
Takže sem Jeremy nastražil kamerovou past,
aby zjistil, co ty ryby zabilo.
Ukázalo se, že to byla vydra.
Takže stavím elektrický plot
kolem rybníka, kde jsou ryby,
aby k nim ta vydra nemohla.
Museli jsme ho postavit i proto, že tam pořád chodí volavka.
Ta taky loví ryby.
Takže jsem postavil tenhle plot,
dal nahoru sovu, aby zkusila volavku odstrašit,
a postavil tam kovovou postavu muže,
aby se pokusil o totéž.
Kolem ryb je spousta práce.
O týden později místní hospoda souhlasila, že naše pstruhy zařadí na menu.
Jel jsem k rybníku se sítí s pocitem podivného konfliktu.
Ten plot je tu jen proto,
aby zabránil vydře lovit ryby,
abychom je mohli prodat bohatým lidem v hospodě.
Smyslem toho všeho bylo zplaňování.
Pak jsem se rozhodl, že je mi to celkem jedno,
tak jsme se dali do práce.
Hoď tam nějaké krmení.
-Nejdřív jídlo? -Jo.
-Já budu připravený hodit tam síť.
Nate, rybičky...
-Nejsou jako psi. -Tak to normálně dělám.
Vidíš, kam dopadne síť? Tam to hodíš.
Nejdřív je musím nakrmit. Nate, rybičky.
-Můžeš to házet tam, kde je síť? -Dobře. Tak jo.
-Děkuju. -Vidíš, vědí, že jsi tam.
Nevědí... Nejsou Stephen Hawking.
Sakra!
-Připravená? -Ne.
Pomalu, a teď.
Myslím, že nějaké mám.
-Výborně. -Panebože!
Rychle do kbelíku, než leknou.
Díky mé přesnosti s rybím krmením
měla Lisa dobrý úlovek.
To je úžasné. Bože, vypadají výborně.
Musíme je dostat do hospody. Za chvíli je čas oběda.
Dáme je tam a pak, což je legrační,
musí být podle anglických zákonů okysličováni.
Takže musím mít kyslíkovou nádrž na okysličování vody
na asi šestiminutovou cestu do hospody, kde je zabijí.
Dobrá.
Je to hodně strmé. Promiňte, rybičky.
No tak, auto. Víš, že to dokážeš. Chceš to udělat.
Samozřejmě jsem ryby dodával už dřív, v Mosambiku.
Šlo to dobře.
Tak jo, je to těžký.
Vincente, podívej se, co mám.
Páni!
Chytil jsem je před minutou.
-Pstruzi. -Malí pstruzi?
To říkáš ty. Jsou šťavnatí.
To je on. Má...
Můžeš ho otočit. Ne, na tuhle stranu.
Tam ho málem dostal zobák volavky,
takže je to ryba klikař.
Ne na dlouho.
Jsou za dvě libry kus.
-Vezmeme je dovnitř. -Udělejte to.
-Dobře, chlapi. Sbohem, rybičky. -Jo, opatruj se.
HOSTINEC TITE CHADLINGTON 1 3/4 - SILNICE III. TŘÍDY
Ke konci června mé nové farmářské projekty běhaly jako hodinky.
FARMÁŘSKÝ OBCHOD DIDDLY SQUAT
-Zdravím. Jak se máte? -Dobře. A vy?
Dobrý. Fajn, díky.
Super. Mám tu nějaké tašky.
Díky krátkému oddychu od lockdownu
chodilo do obchodu víc lidí.
Je vážně prima mít konečně otevřeno.
A hospoda měla pro naše pstruhy víc zákazníků.
Nicméně všechny tyto akce byly vedlejší v porovnání s tím hlavním.
S podstatou farmy.
S plodinami.
Které teď byly v zemi osm měsíců.
ŘÍJEN
LISTOPAD
LEDEN
BŘEZEN
KVĚTEN
ČERVENEC
Většinu té doby byla příroda pomstychtivý parchant.
Ale nějak se stalo, že ječmen nebyl úplně zničený.
Vlastně vypadá dobře. Docela dobře.
Vzhledem k tomu, jaký byl rok, se vyséval pozdě.
-Velmi pozdě. -Bylo fakt mokro.
Hodně mokro.
Opravdu sucho.
Pak byla vedra.
Úroda ječmene je vlastně velice dobrá.
Charlie pak oznámil, že sklizeň je za dveřmi.
Za čtyři, pět nebo šest dní.
-Stéblo je zelené. -Opravdu?
To je ta nejhorší část. Prostředek. Zbytek je zralý.
-Vážně? -Jo.
Pak jsme přešli k další plodině.
Tohle je řepka olejná, jak dobře víš.
A tohle jsou olejnatá semínka. Vypadávají z lusků
a měla by být všechna hezky černá.
Ještě pár dní... Nejspíš tak deset.
-Deset dní? -Deset.
-A pak ji můžeme sklidit? -Pak ji můžeme sklidit.
Výborně. Mám s ní ještě něco dělat?
Zabít ji, ať se ujistíš, že je mrtvá.
Prosím?
Vím, že to zní trochu ujetě.
Řepka odumírá přirozeně a vršek je zralý,
ale spodek je stále živý.
Ty chceš zabít tu živou část řepky olejné?
-Tu živou část. -Proč?
Protože to prostě usnadňuje sklizeň.
Co dělá kombajn? Tady to uřízne.
-Uřízne to, nůž... -Ten by to udělat mohl.
Je to snazší, když je odumřelá?
Mnohem snazší. S odumřelou je to daleko snazší.
A semenům neublížíme, protože jsou zapouzdřená.
Takže to projedeme sekačkou?
-Jo. Máš nějakou? -Ne, pronajmeme si ji.
Objednáš si to dodavatelsky?
-Na pár věcí si dej pozor. -Jo.
Vlhkost.
-Vlhkost? -Vlhkost.
Musí být mezi šesti a devíti procenty.
Vlhkost je nejdůležitější,
i když dodavatel bude asi říkat:
„Je to jen 10,5 procenta, přijedeme a sklidíme ji.“
A ty řekneš: „Ne.“
Řekl jsem, že řekneš...
Ty řekneš?
-Nebudu tady. -Umíš si představit...
Co tím myslíš?
-Jedu na dovolenou. -Cože?
Budeš v pohodě.
Do té doby mě nebudeš potřebovat.
-Budu. -Ty si poradíš.
Tohle všechno a pak přijde sklizeň...
Jsem k ničemu. Co po mně chceš?
Jak zjistím, jestli to má vlhkost tři, nebo sedmnáct procent?
Dáš to do vlhkoměru.
Na to je vlhkoměr?
-Ty ho nemáš? -Ne.
Bože!
PŘÍŠTĚ
Moje první sklizeň.
Tohle je mnohem těžší.
Sakra!
Počkat! Stát!
Nemám ponětí.
Měl byste mít 20 náklaďáků.
-Dvacet náklaďáků? -A dnes v noci bude pršet.
Zvoral jste to.
Překlad titulků: Alena Nováková
Kreativní dohled Ludmila Vodičková