CLARKSONS GÅRD
KAPITEL 7 MISSLYCKANDEN
Med den krävande skörden nära förestående,
var jag tvungen att jobba snabbt för att slutföra övriga projekt
som jag startat under jordbruksåret.
Solen sken från en molnfri himmel
och jag bestämde mig för att börja med det jobb jag tyckte var häftigast.
Det är 700 glasflaskor.
Jag hjälper till att bygga upp vår nya flaskanläggning.
Det här är en hastighet som James May skulle kalla överljudshastighet.
Jag gillar din mössa.
Häftig, va?
Sen upptäckte jag att ha flaskanläggningen
i en metallcontainer
inte var min bästa idé.
Det är fruktansvärt varmt.
Vänta. Jag ska visa hur man avslutar det här.
48,6 grader vid den höjden.
-Okej, och sen... -48,6 grader.
Jag ska visa hur det fungerar.
Såja. Två stycken är på gång.
Vikten ligger lite under.
Okej, den där är perfekt.
Sen tar du en kork, Jeremy.
Skruva på den och håll ett öga på det där borta.
Sen går man till den varma lådan
och gör så där,
och sen in här en sekund.
-Är det etiketten? -Ja, men jag har inte...
Såja. Det funkade.
-Nej. Det blev fel. -Det är perfekt.
-Det är inte perfekt. -Tja...
Sen tar jag den.
Några fler flaskor?
Okej, jag behöver fler...
Okej, och sen... Okej, det är inte bra.
Och sen, ursäkta...
-Stressa inte. -Där, flaska.
-49,7 grader. -Det är riktigt varmt.
Om det blir 50 grader, får vi strejka.
-Det är varmt. -Herrejävlar!
Slutligen, återgick England till det normala.
DIDDLY SQUAT GÅRDSBUTIK HÄR
Slutet på torkan
var det enda folk pratade om...
...tror jag.
Utmärkt. Tack, Gerald.
Okej.
Ja.
Vad bra. Då låter jag dig fortsätta.
Okej.
Sen gick jag till gårdsbutiken
där Lisa hade jobbat hårt...
KOJUICE
...och hittat nya saker att sälja.
Det är en riktig butik.
Jag vet. Lukta på jordgubbarna. Är de inte läckra?
Nej. Ät dem inte.
-Om du inte vill köpa dem. -De är så goda.
Och kakor.
Massor av kakor.
Jösses! Det är en riktig butik.
Piccalilli! Jag älskar piccalilli.
Fruktchutney. Herregud, vi har allt.
Jag har sålt milkshakes, och de är tydligen smarriga.
-Så vi har ost, milkshake... -Grädde.
Vad finns här inne?
Jösses!
Folk har köpt korv.
-Korv och bacon. -Ja. Korvrullar.
-Rumpstek. -Japp.
Hamburgare. Tänk när campingen öppnar.
-Vet du att de öppnar den fjärde? -Ja.
Kan jag... Får jag bara fråga?
En enkel fråga.
Det står i bygglovet
att inget får komma längre bortifrån än fem mil?
Ja.
Att det måste vara en lokal butik för lokalbefolkningen?
Ja.
Är det en Cotswold-ananas?
Nej, men jag hade brist på varor.
-Och de här avokadorna. -Ja.
Inte så lokalt.
Nej. De kom från nåt av grevskapen.
-Jag vet inte vilket. -Att äta två såna...
De kommer inte från ett grevskap, utan Sydamerika.
Grevskap.
Att äta två av dem skadar miljön mer
än att köra en Volkswagen Polo i ett år.
Aldrig!
Det är illa. Jag tänker inte sälja avokado längre.
Bortsett från äggen,
ser jag inget här inne som är från vår gård.
Möt mig halvvägs. Ge mig vad som helst.
-Odla nåt, gör nåt. -Jag odlar saker.
Gör nåt. Jag har inget här från dig.
Just då anlände den gladlynte.
BUTIK
-Hej. -Hej, Charlie.
Charlie.
Oj! Det här ser helt fantastiskt ut.
Fint, eller hur?
Gillar du det bara för att Lisa har gjort det?
-Nej. -Det är vad det är.
Det ser verkligen fint ut, eller hur?
Hur lokal är ananasen?
Cotswold-ananas.
Jaså? Avokador?
Cotswold.
Och vad sägs om marginaler?
Vi har inte gjort nån budget, va? Jag gillar en budget.
Jag vill veta att siffrorna...
-Jag jobbar på 40 %. -Okej.
Är det 40 % på allt?
-Mer eller mindre. -Okej.
Som den gentleman han är,
pratade Charlie med mig utom Lisas hörhåll.
ROYAL GALA-ÄPPLEN BRAMLEY-ÄPPLEN OCH JORDGUBBAR
Angående priset,
-med 40 % i påslag... -Ja.
Grossistpriset på jordgubbar 2,80,
säljs för 3,50, 70 pence.
Det är 25 %.
Det är Lisas matte.
Så vi borde bara... Jag skyller inte på...
Nej, jag säger bara att de lär sig annorlunda i Dublin.
Matematik.
Vi måste kolla att vi har lämpliga priser på allt.
Angående Lisas vädjan om fler jordbruksprodukter,
fanns det nåt jag kunde göra,
för min kvarts miljon bin hade haft tid att göra lite honung.
Brinn, baby!
Jag ska inte bli stucken idag.
Då kör vi.
När jag blev stucken förra gången, bultade det i min fot i fyra dagar.
Rejält.
Sen kliade det så mycket att jag ville såga av den.
Såja. Titta på bijuicen.
Jösses, det är mycket honung.
Utmärkt.
Så spännande.
Jag har precis tänkt.
Jag ska köra tillbaka
och alla lösa bin kommer att åka i bilen.
Inte mycket jag kan göra åt det.
Jäklar!
Jösses!
Jag har en i dräkten.
Hur fan hände det?
Den stack mig i skinkan.
Det är illa.
Efter att ha samlat mod,
staplade jag resten av brickorna och gav mig iväg med mina oönskade passagerare.
Jag hör dem. Lyssna.
Hur kan det vara lagligt att köra med en bikupa i bilen?
Det känns som om det växer ut en tredje skinka.
Mitt livs värsta resa.
Prata ni bara.
Jag smörjer själv på Wasp-Eze på skinkan,
för teamet vill inte.
Otroligt.
Elaka bin.
Med en bedövad tredje skinka
började jag separera min bijuice.
Titta här.
En platta av bivax, som kan användas som möbelpolish och golvpolish.
Slagverkare använder det för att tamburiner ska låta bättre.
Det används i dragspel.
Madame Tussauds gjorde alla vaxmodeller av bivax.
Vaxet, förr i tiden,
brukade säljas för 14 gånger så mycket som honung.
Min nästa uppgift var att extrahera honungen med en slunga.
Titta på det här.
Det viktiga är att vara försiktig,
så att man får honungen utan att skada vaxkakan.
Det är honung här.
Herregud, kolla vad som har hänt.
Men trots skadan...
Titta, titta!
Min första burk bijuice.
Nästa dag när honungen var paketerad
plockade jag några av mina grönsaker.
Titta här.
Bländande.
Fullastad med produkter från min egen gård
gick jag stolt till butiken.
Det är första omgången honung. Det kommer mer sen.
-Och sen... -Hur gjorde du det här?
Mangold?
CHADLINGTON KVALITETSMAT
Du tog hit det i en påse från vår närmaste konkurrent.
Det gjorde jag ju.
Det är en mycket fin mataffär en kilometer härifrån.
Fin honung. Hur mycket ska den kosta?
I Daylesford kostade hälften av det här 20 pund.
Hälften av det?
Tjugo pund. Jag tror att du lätt kan ta...
-Sju pund? -Nej, mer.
-Verkligen? -Ja, mer.
Jag har jobbat hårt och blivit stucken två gånger.
Jag säljer den inte för sju pund.
Tio pund.
-8,50 pund. -Nej.
Lät vi er vänta?
Förlåt, det är en kund.
Sen blev prisfrågan ännu värre.
En dam har precis kommit in. Hon sa: "Jag betalar 6,50 pund för den."
Och Lisa sa: "Visst".
Hon utnyttjade dispyten
och nu får hon honungen för 6,50 pund.
De kom i morse.
Det är inte så Asda drivs.
De frågar inte kunderna hur mycket de vill betala.
-Ja. -Tar du kort?
Det gör vi. Bara kort nu.
-Självklart. -Ja.
Medan jag surade kom Kaleb i sin nya leksak.
Titta på den.
Det är faktiskt väldigt coolt och jag hörde dig åka förbi tidigare.
Gjorde du?
-Den låter bra. -Den är fin, eller hur?
Fin.
Har du fixat den svarta motorhuven?
Ja, svart motorhuv, tak och spoiler.
Jag köpte den nya spoilern.
-Jag tonade rutorna också. -Så klart.
Två dagar efter att jag köpt den
körde jag ut ur Long Compton i 100 km/h.
Då öppnade den sig så där. Den biten var böjd.
Vadå, taket?
Taket var ungefär så långt från mitt huvud.
-Bara från motorhuven? -Ja.
Varför släppte spärren?
Det är en sak man måste se upp för med de här.
De rostar.
Är det här din första riktiga bil?
Det här är min drömbil sen jag var liten.
-Ville du ha en 350? -Ja.
Min enda oro är att det är en GT bil, en Grand Tourer.
En långdistansbil.
Men eftersom du aldrig kör mer än fem kilometer
från där vi står nu...
-Vad är det längsta du har kört med den? -Banbury.
-Två mil. -Två mil. Det är allt.
Blev du rädd sen?
Sen kom jag hem.
Har du diadem?
Ja, för att hålla håret borta från ansiktet.
För du har inte klippt dig på...
Evigheter.
Den 27:e ska jag permanenta det.
Ska du köra den här bilen med permanentat hår?
Ja.
-Åh, ja! -Se upp, Chippy!
FEMMAN ML6 7JA
Efter att Vidal Sassoon åkt
gick jag till skogen för att kolla mina wasabiplantor
som jag beslutat mig för att förvandla till kontanter.
Tyvärr hade värmeböljan påverkat plantorna.
Som ni ser,
har allt som jag planterat här
inte bara dött, men helt försvunnit.
Det finns 27 plantor,
vilket betyder att 73 har dött.
I den här änden där det fortfarande kommer vatten,
är det inte lika illa.
Åh, ja!
Titta på honom.
Titta så stor han är!
Det är bra att restaurangerna öppnat igen
och finansministern betalar till och med folk för att gå dit och äta
så jag kan skicka iväg dem till London,
in på nån japansk restaurang.
De kommer att bli så häpna.
Eftersom jag var så upptagen,
hade jag inte tid att åka till London.
Men jag visste precis vem som var rätt för jobbet.
Han hade bara varit i huvudstaden en gång, på en skolresa,
och han hade varit så rädd att han inte vågat kliva av bussen.
Men han är vuxen nu
och jag tänkte att en resa skulle ge honom möjlighet att köra sin nya bil.
Men nej.
Det är några saker du måste veta.
Har du din ULEV?
-Vad är det? -Ultralåga utsläpp.
Din dieselmotor är väl från före 2015?
Så du måste betala trängselavgift.
Du behöver 15 appar för parkering, för alla olika företag.
Och allt som man kan göra på landsbygden
går inte i London.
Blir man knivhuggen fångas det inte på övervakningskamera.
Men en fräck vänstersväng gör det.
Hur i helvete betalar jag trängningsavgift och sånt?
Du ringer ett samtal, men inte medan du kör.
Varför?
Eller så kan du göra det på en app, och ULEV, glöm inte det.
Tjugoåtta pund för att köra in i London.
-Det är gratis här. -Allt är gratis här.
Allt man kan göra här kan man inte göra i London.
Jag tror att jobben har blivit lite fel idag.
Åk till London, sälj wasabi,
ta inte mindre än 300 pund. Vi ses här i kväll.
-300 pund per kilo? -Ja.
-Okej. -Det är värdefullt.
Vi ses i kväll.
Ja.
Han är verkligen nervös.
Om 100 meter, sväng vänster in på Church Road.
Den här vägen undviker trängsel på A40 i London.
Du kör den snabbaste vägen. Du kommer att komma fram kl. 09.29.
Va?
Vadå trängsel? Jag är i Chadlington.
En och en halv km.
Till vad?
Då kör vi.
Jag lämnar Chadlington.
Jag har handsvett.
Jättesvettiga händer.
Ska vi köra på motorvägen?
Okej, då kör vi.
Fortsätt på M40 i fyra mil.
M40 i fyra mil?
Jösses!
Om Kaleb tyckte att det var illa för honom var det värre för mig...
...eftersom det här är den tiden på året då jordbrukare ansöker om bidrag.
Det innebar att jag var tvungen att berätta för staten vad jag odlade.
Det betydde pappersarbete.
Jag har längtat för jag älskar att fylla i formulär.
Ja, det är användbara timmar eftersom...
Timmar?
-Ja. -Den här blanketten...
Ja.
...som är hundratals sidor lång...
Den är 22 sidor lång.
Jag har bättre saker att göra med min tid än det här.
-Men det är... -Hur mycket betalar de?
För vad det än är,
så betalar jag hellre själv än fyller i.
Verkligen?
360 hektar har du
och de betalar dig 220 pund, så det är 82 000 pund.
Jag fyller i blanketten.
Det första vi behöver är en gårdskarta. Där är kartan.
Och det finns vissa koder. Du ser att det står...
-AC66. -Det är vete.
-Varför är det vete? -Det är koden för vete, Jeremy.
-Vad är AC17? -Majs.
-Vad är PG01? -Permanent gräs.
-Vad är WO25? -Det är skogsmark.
Har du nånsin flugit till ett utvecklingsland
där de har gett dig en komplicerad inreseblankett?
-Burma, till exempel. -Nej.
Och du vet att när du fyllt i den, vilket tar en timme,
eller Kambodja, så kastar de den.
Det är u-landsnonsens.
Hur många åkrar finns det på gården? Jag har glömt.
Runt 42. Där är Dead Man.
-Så vi måste... -Det är vete där.
Ja, men det är förra årets grödor just nu,
vilket var raps.
Men det är vete.
Ja, men vad gäller staten...
Jag vet att det är vete där. Jag har sett det.
De vet inte det än.
Man måste vara exakt, Jeremy...
Under tiden, elva mil bort
hade sir Ranulph anlänt till centrum i ett covid-lugnt London.
SMALT KÖRFÄLT KÖR EJ OM CYKLISTER
Inte för att han såg det så.
Var är jag?
Där inne, här inne? Vad är det som pågår?
Om 100 meter kör i andra filen från vänster,
sen vänster till Piccadilly.
Kör i andra filen från vänster
och sväng höger till Duke of Wellington Place.
Va? Aldrig. Jag kör rakt fram.
Sväng vänster i rondellen.
Vänster till Constitution Hill.
Ta vänster i rondellen.
Sluta säga åt mig att svänga vänster!
Sväng höger till Grosvenor Place.
Varför tutar du? Idiot!
Träng dig rakt framför mig, varför inte?
Från höger fil, sväng höger till Piccadilly,
och håll till vänster för att stanna på Piccadilly.
Vadå? Nej. Jag måste dit.
Ledsen, min vän.
Trängselavgift. Jösses!
Ultralåg.
Sväng vänster till Old Park Lane.
Ej vänster.
OMLEDD TRAFIK
Skämtar du? Jag ska ju till vänster.
Jag måste ta vänster här.
Jag letar efter en restaurang som heter Nero.
Nero, Naro.
Nero, Noro, Naro.
Till slut hittade Kaleb restaurangen han letade efter.
Var parkerar jag? Kom igen, parkera.
"Betala med telefon."
027125.
Ledsen. Vi kan inte parkera dig här
eftersom er fordonstyp inte tillåts parkera här.
Leta efter alternativa parkeringsplatser i närheten.
Tack för att du ringde Westminsters parkeringstjänst.
För att ta reda på fler sätt att betala...
Vad är det som pågår?
...eller ladda ner momskvitton, besök www...
Ange kortets utgångsdatum så som det står på framsidan av kortet.
För att ta reda på fler sätt att betala,
ändra kort- eller fordonsuppgifter...
Håll käften.
Okej.
Då var det gjort.
Tio pund bara för att parkera här i en timme.
Hallå.
Vad gör du?
Jag försöker öppna dörren.
Varför det?
Jag har inga handskar och det är London.
Hur är det? Jag har lite wasabi från gården.
Ja.
Så...
-Jösses! -Har ni provat er wasabi?
-Att äta? -Ja, den är fin.
Jag gillar den. Jag hade den inte på fisk.
Jag hade den på saltade pommes.
Ja.
Jag är mer förtjust i stek. En riktig stek.
Vi testar. Din wasabi.
God, krämig. Man känner lukten.
Fin. Mycket gott.
Vill du köpa wasabin?
Är du intresserad av...
Inte så illa.
Men titta på den. Det är kvalitetswasabi från Chadlington.
Bra kvalitet.
Men spillet. Så mycket går till spillo på grund av storleken.
Så vi behöver en större storlek, annars är det för mycket...
-För mycket spill? -Ja.
-Tack för allt. -Tack.
-Jag ska försöka odla en större. -Härligt.
Åh, nej!
Sextiofem pund?
Fullt pris 130 pund?
DEL C: DATABLAD
Kaleb förlorade vinsten han inte hade gjort
och jag var upptagen med att ångra att jag planterat så många olika grönsaker.
Bondbönor, rödbetor, mangold, ärtor, kålrot,
kålrabbi, rovor, kål, purjolök, pak choi,
rabarber, broccoli, blomkål, grönkål och pumpor.
Staten har en kod för alla de här.
Har bondbönor en kod?
Bondbönor har en kod.
-Jag måste hitta koderna. -Hitta dem.
Och berätta exakt hur mycket i centimeter?
Kvadratmeter blir bra.
Kvadratmeter med fyra decimaler.
Vi har fyra decimaler.
Vill de ha det så exakt?
Det är väldigt exakt nu.
Kan man inte bara skriva grönsaker?
Kan vi gissa?
Det kan du, men om du har fel, kan de ta ut en straffavgift,
och de har ögon i himlen nu,
så det finns satellitbilder.
Säger du
att brittiska staten fotograferar min gård uppifrån
för att se vad jag odlar och gör med den?
Absolut.
Desperat att tjäna lite pengar på resan
fick sir Ranulph hjälp av sin pratsamma satellit...
Harley Street, vänster in på...
...och letade nu efter nästa restaurang.
Sväng vänster in på Curzon Street, sen...
Kör sydost på Stanhope Row mot Shepherd Street,
sen höger in på Hertford Street.
Herregud!
Sväng vänster till The Mall.
Titta på det.
Är det där drottningen bor?
På nästa restaurang...
Vad har du att erbjuda?
Det här är wasabin som odlas på gården i Chadlington.
-Vet du var Chadlington ligger? -Nej.
Kaleb var i fullt säljarläge.
Min chef säger 300 pund per kilo.
Trehundra pund per kilo? Du drömmer.
Vi får se vad du faktiskt har producerat.
-Vi tittar... -Så där.
204 gram.
När man har rensat den har man snarare 150 gram kvar.
Ja, okej, 150 gram.
Vad blir det? Tio pund?
Jag ger dig tio pund. Det är en bra affär.
Jag säger 15.
-Jag ger dig tio. -Tolv.
Tio blir det.
Okej.
Tio pund för att parkera.
Då får du din parkering gratis.
Om 200 meter, sväng vänster till Lancaster Place. A301.
Vi ska till The Shard nu.
Nåt som heter The Shard.
Jag vill in där, sälja, ut därifrån och åka hem.
Jag har fått nog.
Det är förmodligen ett bra tillfälle att avslöja
att det enda Kaleb hatar mer än städer är höjder.
Säg inte att det är The Shard. Jag börjar bli nervös.
Jösses!
Herregud!
Titta inte på våningarna.
Trettioandra våningen.
Det är hemskt.
Dörrarna öppnas.
Resan var helt meningslös.
Tjugofem pund, 100 gram.
-Låt mig smälta det och... -Ja?
Jag ringer dig.
-Vill du inte köpa nu? -Tyvärr, inte nu.
Jäklar! Okej. Hej då.
Mamma.
Hej. Det hörs dåligt.
Jag är i The Shard.
Hört talas om den?
Det är en stor byggnad i London. Det är inte så bra.
Den är 300 meter hög.
Jag måste gå.
-Vem var det då? -Det var min mamma.
Hon var orolig för mig.
Hon såg mig på familjekartan och
jag sa att jag var i The Shard.
Hon sa: "Var?" "The Shard i London."
Jag måste erkänna att det är en fin utsikt.
Det skulle vara bättre om det fanns en gård, fält, kullar.
-Är du okej? -Nej, egentligen inte.
Idag har jag tjänat...
...ingenting.
Efter att Kaleb misslyckats med att sälja wasabi i London,
lade vi den i gårdsbutiken...
...där den ruttnade.
Det var inte slut på dåliga nyheter.
Herregud!
Eftersom Lisas definition av lokala produkter
hade kommit till myndigheternas kännedom.
Jag har fått ett irriterande mejl från kommunen,
där det står att det vi säljer i gårdsbutiken
måste komma från en producent
enbart innanför West Oxfordshires gränser,
och de säger att patén och osten
är från Gloucestershire.
Det pågår en pandemi.
Miljontals människor är arbetslösa.
Vi har en liten verksamhet som nu har fem anställda,
vi stöder lokala gårdar och lokala företag,
och nu har vi fått ett tillsynsärende på oss.
Jag menar, Gud, ge mig styrka!
Lyckligtvis hade jag redan fått en genialisk idé
om att göra produkterna mycket lokala.
Jag lägger vaxkakan där.
Jag tänkte göra det överblivna bivaxet till doftljus.
Inspirationen till doften kom från en Hollywoodskådis.
Vad säger ni om det?
Och inte bara lavendel.
En salladslök.
Bara en antydan av bondbönor.
Sådär.
Nu får det stelna.
I butiken gladdes Lisa åt resultaten.
Du kan inte sätta etiketten: "Det här luktar som mina kulor."
Det går inte.
Gwyneth Paltrow har tjänat en förmögenhet
på ljus som luktar som hennes vagina.
Tror du att de säljer bättre för att de luktar som dina kulor?
Titta här då:
"Dessa bivaxljus är handgjorda av Jeremy Clarkson.
Ingen skulle tro det, men det är sant." Och jag har undertecknat.
Nere vid öringdammen
är Kaleb tillbaka i sin naturliga miljö
och skyddar en annan inkomstkälla.
Jag sätter upp ett staket. Ett elstängsel.
Vi har sett ett par döda fiskar.
Stackars fisk. Den har punkteringssår.
Jeremy satte upp en kamera här
för att se varför fisken dog.
Det visade sig vara en utter.
Så jag sätter upp ett elstängsel
runt utsidan av dammen där fisken är,
för att försöka hindra uttern från att komma in.
Men vi var också tvungna att sätta upp det för hägern kommer in.
Den tar också fiskar.
Så jag fick sätta upp staketet,
sätta upp ugglan och försöka skrämma bort hägern
och sätta upp en metallman
för att försöka avskräcka honom också.
Det är mycket arbete med fisk.
En vecka senare, gick min lokala pub med på att sätta vår öring på menyn.
Så jag gick ner till dammen med ett nät, medan jag kände mig kluven.
Enda anledningen till att staketet är här
är att hålla uttern från fisken,
så att vi kan sälja dem till rika människor på puben.
Poängen med det här var återvildning.
Sen bestämde jag mig för att jag inte brydde mig om det,
så vi började jobba.
Du kastar i lite mat.
-I med maten först? -Ja.
-Jag är redo att kasta i nätet.
Fiskarna.
-De är inte som hundar. -Jag brukar göra så.
Ser du var mitt nät kommer att hamna? Där kastar man i det.
Jag måste ge dem mat först. Fiskarna.
-Bara kasta i det där nätet är. -Okej. Så.
-Tack. -De vet att du är där.
Det gör de inte... De är inte Stephen Hawking.
Fan!
-Redo? -Nej.
Redo, kör.
Jag tror jag har några.
-Bra gjort. -Herregud!
Snabbt, i hinken, innan de dör.
Tack vare min noggrannhet med fiskmaten,
hade Lisa fått en bra fångst.
Det är grymt. Herregud, de ser jättegoda ut.
Vi måste få dem till puben. Det är lunchtid om en minut.
De måste in där och sen, lustigt nog,
säger lagen att de måste syresättas.
Jag måste ha en syrgasbehållare för syresätta vattnet,
för den sex minuter långa resan till puben där de kommer att dödas.
Ja.
Mycket brant. Ledsen för det här, fiskar.
Kom igen, bilen. Du vet att du klarar det. Du vill.
Jag har levererat fisk förut, förstås, i Moçambique.
Det gick bra.
Okej, det är tungt.
Vincent, titta vad jag har.
Wow!
Jag fångade dem för en minut sen.
-Öring. -Babyöring?
Tja, du säger det. Saftig.
Det är den. Den har...
Du kan vända på den. Nej, på den här sidan.
Det är där hägerns näbb nästan fick tag i honom,
så den här fisken hade tur.
Inte länge till.
De kostar två pund var.
-Vi tar in dem. -Gör ni det.
-Okej, killar. Hej då, fisken. -Ja, ta hand om dig.
TITE INN CHADLINGTON 1 3/4 - ENKELSPÅRIG VÄG
Juni tog slut och mina nya projekt gick ganska bra.
DIDDLY SQUAT GÅRDSBUTIK
-Hej. Hur är det? -Jag mår bra. Du?
Bra, tack.
Super. Jag har några väskor här.
Tack vare en kort paus från nedstängningen
besökte fler människor gårdsbutiken.
Det är skönt att äntligen ha öppet.
Och puben hade fler kunder som åt vår öring.
Men det var bara ett sidoprojekt bredvid huvudprojektet.
Gårdens maskinrum.
Grödorna.
Som hade legat i marken nu i åtta månader.
OKTOBER
JANUARI
MARS
MAJ
JULI
Större delen av tiden hade naturen varit en hämndlysten jäkel.
På nåt sätt var kornet inte helt förstört.
Det ser faktiskt rätt bra ut.
Med tanke på vilket år det haft, sen sådd.
-Väldigt sent. -Riktigt vått.
Väldigt vått.
Riktigt torrt.
Sen var det varmt.
Det är faktiskt jättefint korn.
Sen meddelade Charlie att skörden var nära förestående.
Fyra, fem, sex dagar bort.
-Det är grönt på stjälken. -Verkligen?
Det här är värsta biten. Mitten. Resten är ganska klar.
-Verkligen? -Ja.
Vi gick vidare till nästa gröda.
Det här är rapsen, som du vet.
Det här är oljefröna. De kommer ut ur skidor
och de ska vara fina och svarta.
Det är några dagar... Det är nog tio dagar bort än.
-Tio dagar? -Ja.
-Kan vi skörda den sen? -Då kan vi skörda den.
Utmärkt. Kan vi göra nåt annat med det här?
Döda den.
Förlåt?
Jag vet att det låter lite bisarrt.
Rapsen dör naturligt och toppen är klar,
men det längst ner är i allra högsta grad levande.
Vill du döda den levande biten av oljefrörapsen?
-Den levande biten. -Varför?
Det gör det lättare att skära av grödan.
Vad gör tröskan? Skär av här.
-Skär det där, kniven... -Som kan göra det.
Är det lättare när det är dött?
Mycket lättare.
Vi dödar inte fröna för de är inkapslade.
Så vi kör en tröska genom den?
-Ja. Har du en? -Nej, vi ska hyra en.
Kommer det en entreprenör?
-Några saker att ta det försiktigt med. -Ja.
Fukt.
-Fukt? -Fukt.
Det måste vara mellan 6 och 9 procent.
Fukt är det viktigaste
och entreprenören vill möjligen bara säga:
"Det är bara 10,5 %, vi kommer med tröskan",
och du säger: "Nej."
Jag sa att du ska säga...
Du säger?
-Jag är inte här då. -Kan du tänka...
Vad menar du?
-Jag ska på semester. -Va?
Du klarar dig.
Du behöver inte mig då.
-Jo. -Du klarar dig.
Allt det här och sen gäller det att skörda...
Jag är inte till nån nytta. Vad vill du ha mig till?
Hur vet jag om det är 3 % fukt eller 17 %?
Man använder sin fuktmätare.
Finns det en fuktmätare för sånt?
-Har du ingen fuktmätare? -Nej.
Herregud.
I NÄSTA AVSNITT
Min första skörd.
Det här är så mycket svårare.
Skit också.
Vänta!
Jag har ingen aning.
Du borde ha 20 lastbilar.
-Tjugo lastbilar? -Och det ska regna i kväll.
Du klantade dig.
Undertexter: Annika Vasiliadou
Kreativ ledare Monika Andersson