‫החווה של קלארקסון‬
‫פרק 7 מפשלים‬
‫עם טירוף הקציר הממשמש ובא שידרוש את שיתוף הפעולה של כולם,‬
‫נאלצתי לעבוד במהירות כדי להשלים את כל הפרויקטים האחרים‬
‫שהתחלתי מוקדם יותר בשנת החוואות.‬
‫וכך, כשהשמש ממשיכה לבעור בשמיים נטולי עננים,‬
‫החלטתי להתחיל עם מה שחשבתי שתהיה העבודה הקרירה ביותר.‬
‫אלו 700 בקבוקי זכוכית.‬
‫לעזור לארגן את מפעל בקבוקי המים שלנו שזה עתה הוקם.‬
‫זו מהירות שג'יימס מיי היה קורא לה על-קולית.‬
‫אהבתי את הכובע.‬
‫מגניב, נכון?‬
‫ואז גיליתי שההחלטה להקים את מפעל מילוי הבקבוקים‬
‫במכולה ממתכת‬
‫לא הייתה הרעיון הטוב ביתר שלי.‬
‫חם מכדי לתאר.‬
‫רגע. אראה לך איך זה מסתיים.‬
‫חום של 48.6 מעלות בגובה הראש.‬
‫- טוב, ואז... - חום של 48.6 מעלות.‬
‫אראה לך פחות או יותר איך זה עובד.‬
‫הנה. יש שניים בתהליך.‬
‫המשקל קצת נמוך מדי.‬
‫טוב, זה מושלם.‬
‫ואז אתה לוקח פקק, ג'רמי, בסדר?‬
‫מבריג אותו על הבקבוק, בזמן שאתה משגיח על מה שקורה שם.‬
‫ואז אתה הולך לקופסה החמה‬
‫ועושה ככה‬
‫ואז מכניס את זה לפה לשנייה.‬
‫- פה שמים את התווית? - כן, אבל אני לא...‬
‫הנה. זה הצליח.‬
‫- לא נכון. עשית בלגן. - זה מושלם.‬
‫- זה לא מושלם. - טוב...‬
‫ואז אני מוריד אותו.‬
‫יש עוד בקבוקים?‬
‫טוב, אני צריכה עוד קצת...‬
‫טוב, ואז... זה לא טוב.‬
‫ואז, סליחה...‬
‫- בזמנך החופשי. - הנה, בקבוק.‬
‫- חום של 49.7 מעלות. - ממש חם.‬
‫אם זה יגיע ל-50 מעלות מותר לנו לפתוח בשביתה.‬
‫- חם. - אלוהים אדירים!‬
‫אבל בסופו של דבר, אנגליה חזרה לעצמה.‬
‫חנות חווה דידלי סקוואט כאן‬
‫סוף הבצורת‬
‫היה כל מה שדיברו עליו באזור...‬
‫אני חושב.‬
‫מצוין. תודה, ג'רלד.‬
‫טוב.‬
‫כן.‬
‫מעולה. בסדר. ניתן לך להמשיך.‬
‫בסיידר.‬
‫אז שמתי את פעמיי לחנות החווה,‬
‫היכן שליסה עבדה קשה‬
‫מיץ פרה‬
‫ומצאה דברים חדשים למכור.‬
‫זאת חנות אמיתית.‬
‫אני יודעת. תריח את התותים. נכון שהם נהדרים?‬
‫לא. אל תאכל אותם.‬
‫- אלא אם אתה רוצה לקנות אותם. - זה ריח נהדר.‬
‫ועוגות.‬
‫המון עוגות.‬
‫לא להאמין! זאת חנות של ממש.‬
‫פיקלילי! אני מת על פיקלילי.‬
‫צ'אטני פירות. אלוהים, יש לנו הכול.‬
‫מכרתי את המילקשייקים ומתברר שהם טעימים מאוד.‬
‫- אז יש לנו גבינה, מילקשייק... - שמנת.‬
‫מה יש פה?‬
‫שכה אחיה!‬
‫כמעט חיסלו לנו את הנקניקיות.‬
‫- נקניקיות, בייקון. - כן. נקניקיות בבצק.‬
‫- סטייק שייטל. - כן.‬
‫בורגרים. מת שיחזרו לאתר המחנאות.‬
‫- את יודעת שהם פותחים בארבעה בחודש? - כן.‬
‫אני... יכול רק לשאול?‬
‫שאלה פשוטה.‬
‫את יודעת שלפי היתר הבנייה,‬
‫מקור כל התוצרת חייב להיות במרחק של 50 ק"מ?‬
‫כן.‬
‫שזו צריכה להיות חנות מקומית עבור אנשים מקומיים?‬
‫כן.‬
‫זה אננס שגדל בקוטסוולדס?‬
‫לא, אבל היה לי מעט מלאי.‬
‫- ופירות האבוקדו. - כן.‬
‫שוב, לא מקומיים כל כך.‬
‫לא. טוב, הם גדלו באחד מהמחוזות במדינה.‬
‫- אני לא בטוחה באיזה. - לאכול שניים מאלו...‬
‫הם לא מגיעים משום מחוז אלא מאמריקה הדרומית.‬
‫מחוז.‬
‫אכילה של שניים כאלו גורמת ליותר נזק סביבתי‬
‫מנהיגה בפולקסווגן פולו במשך שנה.‬
‫אין מצב!‬
‫זה גרוע. לא אחזיק עוד אבוקדו.‬
‫אז חוץ מהביצים האלו, בסדר,‬
‫אין כאן כלום, עד כמה שאני רואה, שהוא מהחווה שלנו.‬
‫אז בוא לקראתי. תן לי כל דבר שהוא.‬
‫- תגדל משהו, תיצור משהו. - אני מגדל דברים.‬
‫תעשה משהו. אין לי כאן כלום ממך.‬
‫באותו רגע, "הוד מעודדותו" הגיע.‬
‫חנות סקוואט‬
‫- שלום. - היי, צ'רלי.‬
‫צ'רלי.‬
‫וואו! זה נראה ממש מדהים.‬
‫זה טוב, נכון?‬
‫רק מפני שליסה עשתה משהו, זה מוצא חן בעיניך?‬
‫- לא. - זה העניין.‬
‫זה נראה ממש מהודר, נכון?‬
‫עד כמה מקומיים האננסים?‬
‫אננסים מהקוטסוולדס.‬
‫באמת? והאבוקדו?‬
‫מהקוטסוולדס.‬
‫ומה לגבי שולי הרווח?‬
‫עוד לא הכנו תקציב, נכון? אני אוהב תקציב.‬
‫אני אוהב לדעת שבשורה התחתונה...‬
‫- אני עובדת על כ-40 אחוזים. - טוב.‬
‫זה 40 אחוזים על הכול?‬
‫- פחות או יותר. - בסדר.‬
‫בהיותו ג'נטלמן,‬
‫צ'רלי שוחח איתי בשקט, מחוץ לטווח השמיעה של ליסה.‬
‫תפוחי רויאל גאלה תפוחי ברמלי - תותים‬
‫אז רק לגבי התמחור,‬
‫- ייקור של 40 אחוזים... - כן.‬
‫מחיר סיטוני של תותים הוא 2.80,‬
‫והם נמכרים תמורת 3.50, הפרש של 70 פני.‬
‫זה 25 אחוזים.‬
‫זאת המתמטיקה של ליסה.‬
‫אז אנחנו צריכים פשוט... אני לא מאשים...‬
‫לא, אני רק אומר שלומדים אחרת בדבלין.‬
‫מתמטיקה.‬
‫אנחנו צריכים לבדוק שיש לנו מחירים הולמים לכל דבר.‬
‫בנושא תחינתה של ליסה ליותר תוצרת חווה‬
‫היה משהו שיכולתי לעשות,‬
‫כי לרבע מיליון הדבורים שלי היה מספיק זמן לייצר קצת דבש.‬
‫תישרף, מותק, תישרף!‬
‫אני לא מוכן לשום עקיצות מכן היום.‬
‫הנה.‬
‫כשנעקצתי בפעם האחרונה שהייתי כאן, כף הרגל שלי כאבה במשך ארבעה ימים.‬
‫כלומר, ממש כאבה.‬
‫ואז היא גירדה לי כל כך שרציתי לחתוך אותה, את כל כף הרגל.‬
‫הנה. תראו את כל מיץ הדבורים הזה.‬
‫שכה יהיה לי טוב, זה המון דבש.‬
‫מצוין.‬
‫מרגש כל כך.‬
‫הרגע עלה בדעתי.‬
‫אני אנהג בחזרה‬
‫וכל הדבורים שיצאו יהיו בתוך המכונית.‬
‫כן, אין לי הרבה מה לעשות בקשר לזה.‬
‫שיט!‬
‫אלוהים!‬
‫יש לי אחת בתוך החליפה.‬
‫איך לכל הרוחות זה קרה?‬
‫והיא עקצה אותי בדיוק בתחת.‬
‫זה ממש... זה גרוע.‬
‫לאחר שאזרתי אומץ,‬
‫ערמתי את שאר המגשים ויצאתי לדרכי עם הנוסעות הבלתי רצויות שלי.‬
‫אני שומע אותן. תקשיבו.‬
‫איך ייתכן שזה חוקי לנהוג עם כוורת בחלק האחורי של המכונית?‬
‫אני מרגיש את הישבן מגדל לחי שלישית.‬
‫הנסיעה הגרועה בחיי.‬
‫דברו ביניכם.‬
‫אני רק אשים חומר לטיפול בעקיצות על חריץ התחת שלי,‬
‫כי הצוות לא יעשה את זה.‬
‫אני פשוט לא מאמין.‬
‫דבורים מרושעות שכמותן.‬
‫לאחר שאלחשתי את העכוז השלישי שלי,‬
‫התחלתי לטפל במיץ הדבורים שלי.‬
‫תראו את זה.‬
‫פרוסה של דונג דבורים שיכול לשמש להברקת רהיטים, הברקת רצפות.‬
‫נגני כלי הקשה משתמשים בו כדי לגרום לתופי מרים להישמע טוב יותר.‬
‫משתמשים בו באקורדיונים.‬
‫במאדאם טוסו הם יצרו את כל דמויות השעווה מדונג דבורים.‬
‫שעווה, בימים עברו,‬
‫נמכרה תמורת פי 14 המחיר של הדבש.‬
‫המשימה הבאה שלי הייתה להוציא את הדבש באמצעות חולץ דבש ידני.‬
‫תראו את זה.‬
‫הדבר החשוב כאן הוא להיות עדין,‬
‫כדי להוציא את הדבש בלי לפגוע בחלות הדבש.‬
‫הכול דבש כאן למטה. הכול דבש.‬
‫אלוהים, תראו מה קרה כאן.‬
‫אבל למרות הנזק...‬
‫תראו!‬
‫צנצנת מיץ הדבורים הראשונה שלי.‬
‫למחרת, לאחר שהדבש היה ארוז כולו,‬
‫קטפתי כמה מהירקות שלי.‬
‫תראו את זה.‬
‫איזה צבע חי.‬
‫ולאחר מכן, עמוס בסחורה של ממש מהחווה שלי,‬
‫נסעתי בגאווה לחנות.‬
‫אלה הצנצנות הראשונות של הדבש. יהיו עוד בהמשך.‬
‫- ואז... - איך עשית את זה?‬
‫עלי מנגולד?‬
‫מזון איכות צ'אדלינגטון‬
‫הבאת את זה בשקית של המתחרים הקרובים ביותר שלנו.‬
‫אלוהים, נכון.‬
‫זאת חנות מזון טובה מאוד, בערך קילומטר בהמשך הכביש.‬
‫הדבש נהדר. כמה תרצה לקחת תמורתו?‬
‫ראיתי יום אחד בדיילספורד שחצי מזה עלה 20 ליש"ט.‬
‫חצי מזה?‬
‫וזה עלה 20 ליש"ט. נראה לי שאפשר בקלות...‬
‫- שבע ליש"ט? - לא, יותר.‬
‫- באמת? - כן, יותר.‬
‫עבדתי ממש קשה בשביל זה. נעקצתי פעמיים.‬
‫אני לא מוכר תמורת שבע ליש"ט.‬
‫עשר ליש"ט.‬
‫- אז 8.50 ליש"ט. - לא.‬
‫אנחנו מעכבים אותך?‬
‫סליחה, יש לקוחה.‬
‫ואז נושא המחיר אף החמיר.‬
‫איזו גברת נכנסה הרגע. היא אמרה, "אתן לך 6.50 ליש"ט תמורתו",‬
‫וליסה אמרה, "בסדר".‬
‫היא פשוט ניצלה את הוויכוח לטובתה‬
‫ועכשיו היא מקבלת את הדבש תמורת 6.50 ליש"ט.‬
‫הם הגיעו הבוקר.‬
‫באסדה לא מתנהלים ככה.‬
‫לא שואלים את הלקוחות כמה הם רוצים לשלם.‬
‫- כן. - אתם מקבלים אשראי?‬
‫כן. רק אשראי עכשיו.‬
‫- כמובן. - כן.‬
‫בזמן שאני זעפתי, קיילב הגיע בצעצוע החדש שלו.‬
‫תראו את זה.‬
‫האמת שהיא ממש מגניבה ושמעתי אותך עובר מוקדם יותר.‬
‫באמת?‬
‫- יש לה צליל טוב. - היא נחמדה, נכון?‬
‫נחמדה.‬
‫זאת הבחירה שלך, מכסה מנוע שחור, גג שחור?‬
‫מכסה מנוע, גג וספוילר שחורים.‬
‫קניתי ספוילר חדש בשבילה.‬
‫- גם השחרתי את החלונות. - ברור.‬
‫אז כשקניתי אותה, יומיים אחרי כן,‬
‫כשנהגתי מלונג קומפטון ב-100 קמ"ש,‬
‫זה עלה למעלה ככה, והתקפל על זה. החלק הזה התקפל פנימה.‬
‫מה, הגג?‬
‫הגג היה בערך במרחק הזה מהראש שלי בפנים.‬
‫- רק ממכסה המנוע? - ממכסה המנוע.‬
‫למה התפס השתחרר ככה?‬
‫כי מתברר שזה משהו שצריך לבדוק במכוניות כאלו.‬
‫הם מחלידים.‬
‫זו המכונית הרצינית הראשונה שלך?‬
‫זאת מכונית החלומות שלי, מאז שהייתי ילד.‬
‫- רצית 350? - כן, 350.‬
‫הדאגה הקלה היחידה שלי היא שזו מכונית ג'י-טי, גראן טוריסמו.‬
‫מכונית לנסיעות ארוכות.‬
‫אבל מאחר שאתה אף פעם לא נוסע יותר מחמישה ק"מ‬
‫מהמקום שבו אנחנו עומדים עכשיו...‬
‫- מה המקום הרחוק ביותר שהיית בו? - באנבורי.‬
‫- במרחק 20 ק"מ. - כן, 20 ק"מ. זהו.‬
‫ואז נבהלת?‬
‫וחזרתי הביתה.‬
‫בנוסף, יש לך קשת בשיער?‬
‫כן. קשת שמרחיקה את השיער מהפנים שלי.‬
‫כי לא הסתפרת כבר...‬
‫כן, המון זמן.‬
‫אני עושה לו סלסול ב-27 בחודש.‬
‫אתה תנהג במכונית הזו עם סלסול?‬
‫כן.‬
‫- הו, כן! - היזהרי, צ'יפי!‬
‫הילוך 5‬
‫אחרי שווידאל ששון עזב,‬
‫נכנסתי ליער כדי לראות את צמחי הווסאבי שלי,‬
‫שהחלטתי שהם מוכנים כעת להפיכה למזומן.‬
‫אבל למרבה הצער, גל החום האחרון גבה מחיר.‬
‫כפי שאתם רואים,‬
‫כל מה ששתלתי בקצה הזה של הערוגה‬
‫לא רק מת, אלא נעלם לגמרי.‬
‫יש פה 27 צמחים,‬
‫מה שאומר ש-73 מתו.‬
‫אבל בקצה הזה, שמים רבים עדיין מגיעים אליו,‬
‫המצב לא גרוע כל כך.‬
‫הו, כן!‬
‫תראו אותו.‬
‫שלום, תראו את הגודל שלו!‬
‫מה שטוב הוא שכל המסעדות נפתחו שוב‬
‫ושר האוצר אפילו משלם לאנשים כדי שילכו לאכול בהן,‬
‫אז אוכל להסיע את זה ללונדון,‬
‫להכניס את זה למסעדה יפנית,‬
‫והם יידהמו.‬
‫מכיוון שהייתי עסוק כל כך,‬
‫ברור שלא יכולתי להרשות לעצמי לנסוע ללונדון.‬
‫אבל למרבה המזל, הכרתי את האדם המתאים בדיוק לתפקיד.‬
‫הוא היה בבירה רק פעם אחת, בטיול אומנות של בית הספר,‬
‫והוא פחד כל כך שהוא לא העז לרדת מהאוטובוס.‬
‫אבל הוא כבר גדול עכשיו, ולכל הפחות‬
‫הנחתי שהטיול ייתן לו הזדמנות לנהוג במכונית החדשה שלו.‬
‫אבל לא.‬
‫כמה דברים שאתה צריך לדעת.‬
‫יש לך פנ"מ?‬
‫- מה זה? - פליטה נמוכה במיוחד.‬
‫מנוע הדיזל הזה יוצר לפני 2015, כן?‬
‫- כן. - אז תצטרך לשלם על זה. אגרת גודש.‬
‫תצטרך לפחות 15 אפליקציות לצורך חניה, עבור כל החברות השונות.‬
‫וכל מה שאפשר לעשות באזור הכפרי,‬
‫אי אפשר לעשות בלונדון.‬
‫אם תידקר, כן, זה לא יתועד במצלמות האבטחה.‬
‫תפנה איפה שאסור לך, זה יתועד.‬
‫איך לעזאזל אני אשלם "אגרת חודש" ודברים כאלה? מה הקטע הזה?‬
‫תתקשר, אבל לא בזמן שאתה נוהג.‬
‫אז למה לעשות את זה?‬
‫או שתעשה את זה באפליקציה, והפנ"מ, אל תשכח את זה.‬
‫עולה 28 ליש"ט לנהוג לתוך לונדון בזה.‬
‫- זה בחינם פה. - הכול בחינם פה.‬
‫כל מה שאפשר לעשות כאן, אי אפשר לעשות בלונדון.‬
‫אני חושב שטעינו קצת בחלוקת העבודות היום.‬
‫תיסע ללונדון, תמכור וסאבי,‬
‫אל תיקח פחות מ-300 ליש"ט, נתראה פה שוב הלילה.‬
‫- שלוש מאות ליש"ט לקילו? - כן.‬
‫- בסדר. - זה יקר ערך.‬
‫נתראה הלילה.‬
‫כן.‬
‫הוא באמת לחוץ.‬
‫בעוד 90 מטרים, פנה שמאלה לרחוב צ'רץ'.‬
‫המסלול הזה נמנע מגודש באיי-40 בלונדון.‬
‫אתה במסלול המהיר ביותר. אתה תגיע ב-09:29.‬
‫מה?‬
‫מה זאת אומרת, "גודש"? אני בצ'אדלינגטון.‬
‫קילומטר וחצי.‬
‫קילומטר וחצי למה?‬
‫טוב, הנה.‬
‫אני עוזב את צ'אדלינגטון באופן רשמי.‬
‫כפות הידיים שלי ממש מיוזעות.‬
‫כאילו, ממש מיוזעות.‬
‫איי-40 אם-40 - 13, לונדון - 93‬
‫נעלה על הכביש המהיר?‬
‫טוב, הנה.‬
‫תמשיך באם-40 לאורך 44 ק"מ.‬
‫אם-40 לאורך 44 ק"מ?‬
‫אלוהים!‬
‫אם קיילב חשב שמצבו גרוע, מצבי היה גרוע יותר...‬
‫מכיוון שזה הזמן בשנה שבו חוואים מגישים בקשות למענקים.‬
‫זה אומר שהייתי חייב לספר לממשלה בדיוק מה אני מגדל.‬
‫וזה אומר ניירת.‬
‫ציפיתי מאוד להיום, כי אני מת על מילוי טפסים.‬
‫כן, אלו כמה שעות די מועילות כי...‬
‫שעות?‬
‫- כן. - אז הטופס הזה...‬
‫כן.‬
‫...שהוא באורך מאות דפים...‬
‫הוא באורך 22 דפים.‬
‫יש לי דברים טובים יותר לעשות עם הזמן שלי.‬
‫- אבל זה... - כמה הם משלמים?‬
‫כי לא משנה מה הסכום,‬
‫אני מעדיף לשלם לעצמי ולא למלא טופס.‬
‫באמת?‬
‫יש לך 360 הקטאר,‬
‫והם ישלמו לך 220 ליש"ט, אז זה 82,000 ליש"ט.‬
‫אני אמלא את הטופס.‬
‫הדבר הראשון שאנחנו זקוקים לו הוא מפת החווה. הנה המפה.‬
‫ויש קודים מסוימים. אז אתה רואה ששם כתוב...‬
‫- איי-סי-66. - זה חיטה.‬
‫- למה זה חיטה? - כי זה הקוד לחיטה, ג'רמי.‬
‫- מה זה איי-סי-17? - תירס.‬
‫- מה זה פי-ג'י-01? - אדמת מרעה קבועה.‬
‫- מה זה וו-או-25? - זה יערות.‬
‫האם אי פעם טסת, נניח, למדינה מתפתחת,‬
‫ונתנו לך טופס הגירה מסובך להפליא?‬
‫- בורמה, למשל. - לא.‬
‫ואתה יודע שאחרי שתמלא אותו, מה שלוקח שעה,‬
‫או קמבודיה, הם יזרקו אותו לפח.‬
‫זה מה שקורה... אלה שטויות של מדינות מתפתחות.‬
‫כמה שדות יש בחווה? שכחתי.‬
‫יש בערך 42. אז הנה דד מן.‬
‫- אז אנחנו צריכים... - שיש בו חיטה.‬
‫כן, אבל כרגע יש בו את היבול של שנה שעברה,‬
‫שהיה לפתית.‬
‫אבל יש בו חיטה.‬
‫כן, אבל מבחינת הממשלה...‬
‫אני יודע שיש בו חיטה. ראיתי אותה.‬
‫הם עוד לא יודעים את זה.‬
‫אתה צריך להיות מדויק, ג'רמי, לגבי...‬
‫באותה עת, במרחק של כ-115 ק"מ,‬
‫סר ראנולף הגיע סוף סוף למרכז לונדון השקטה בעקבות הקורונה.‬
‫נתיב צר אין לעקוף רוכבי אופניים‬
‫לא שהוא ראה את זה ככה.‬
‫איפה אני?‬
‫שם, פה? מה קורה?‬
‫בעוד 90 מטרים, השתמש בנתיב השני משמאל‬
‫כדי לפנות לפיקדילי.‬
‫לאחר מכן השתמש בנתיב השני משמאל‬
‫כדי לפנות קצת ימינה לדיוק אוף ולינגטון פלייס.‬
‫מה? אין שום סיכוי. אני ממשיך ישר.‬
‫במעגל התנועה, פנה שמאלה.‬
‫פנה שמאלה לקונסטיטושן היל.‬
‫הפנייה הראשונה שמאלה במעגל התנועה.‬
‫תפסיקי להגיד לי לפנות שמאלה!‬
‫פנה ימינה לגרובנור פלייס.‬
‫מה אתה צופר לי? שמוק!‬
‫תחתוך אותי, למה לא?‬
‫מהנתיב הימני, פנה קצת ימינה לפיקדילי,‬
‫ואז השתמש בשני הנתיבים השמאליים כדי להישאר בפיקדילי.‬
‫מה? לא... אני צריך לנסוע לשם.‬
‫סליחה, חבר.‬
‫אגרת גודש. אלוהים!‬
‫נמוכה במיוחד.‬
‫פנה שמאלה לאולד פארק ליין.‬
‫נהדר. אין שמאלה.‬
‫הטיית תנועה‬
‫אתם עובדים עליי? אני אמור לפנות שמאלה.‬
‫אני חייב לפנות שמאלה פה.‬
‫אני מחפש מסעדה שנקראת נירו.‬
‫נירו, נארו,‬
‫נירו, נורו, נארו.‬
‫בסופו של דבר, קיילב מצא את המסעדה שחיפש.‬
‫נובו לונדון‬
‫איפה אחנה? קדימה, תחנה.‬
‫"שלם בטלפון."‬
‫זה 027125.‬
‫סליחה. אין באפשרותנו להחנות אותך במיקום הזה‬
‫כיוון שהמגבלות שלו אינן מתירות רכב מהסוג שלך.‬
‫אנא חפש מקומות חניה אחרים בקרבת מקום.‬
‫תודה שהתקשרת לשירות החניה בתשלום של וסטמינסטר.‬
‫כדי לברר דרכים נוספות לשלם...‬
‫מה קורה פה?‬
‫...או להוריד חשבוניות מס, בקר בבקשה ב...‬
‫הכנס את תאריך התוקף של הכרטיס שלך בדיוק כפי שהוא מודפס על חזית הכרטיס.‬
‫כדי לברר דרכים נוספות לשלם,‬
‫להחליף את כרטיסך או את פרטי הרכב או...‬
‫שתוק.‬
‫טוב.‬
‫זה בוצע.‬
‫עשר ליש"ט רק כדי לחנות פה לשעה.‬
‫שלום.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫מנסה לפתוח את הדלת.‬
‫למה?‬
‫אין לי כפפות וזאת לונדון.‬
‫מה שלומך? יש לי קצת וסאבי בשבילכם מחווה.‬
‫כן.‬
‫אז...‬
‫- אלוהים! - ניסית את הווסאבי שלך?‬
‫- לאכול? - כן, הוא נחמד.‬
‫אני אוהב את זה. לא אכלתי את זה עם דג.‬
‫אכלתי את זה עם חטיף מלוח.‬
‫כן.‬
‫אני יותר טיפוס של ארוחת צלי. ארוחת צלי כמו שצריך.‬
‫טוב, אנחנו ננסה, כן? את הווסאבי שלך.‬
‫נחמד, כאילו, קרמי. אפשר להריח.‬
‫נחמד. טוב מאוד.‬
‫אתה רוצה לקנות את הווסאבי?‬
‫אתה מעוניין ב...‬
‫לא נורא מדי.‬
‫אבל אם תסתכל עליו, זה וסאבי צ'אדלינגטון מהאיכות הכי טובה.‬
‫איכות טובה, כן.‬
‫אבל הבזבוז, כל כך הרבה מושלך בגלל הגודל.‬
‫אז אנחנו צריכים גודל גדול יותר, אחרת יותר מדי...‬
‫- יותר מדי בזבוז? - כן.‬
‫- תודה רבה על הכול. - תודה רבה לך.‬
‫- אשתדל מאוד לגדל גדול יותר. - יופי.‬
‫אוי, לא!‬
‫שישים וחמש ליש"ט?‬
‫חיוב מלא 130 ליש"ט?‬
‫חלק 3: גיליון נתוני שדות‬
‫בעת שקיילב הפסיד את הרווחים שלא צבר,‬
‫אני הייתי עסוק בחרטה על כך ששתלתי סוגים רבים כל כך של ירקות.‬
‫פול, סלק, עלי מנגולד, אפונה, רוטבגה,‬
‫קולרבי, לפת, כרוב, כרישה, כרוב סיני,‬
‫ריבס, ברוקולי, כרובית, קייל וקישוא.‬
‫כן. לממשלה יש קוד לכל אלו.‬
‫לפול יש קוד?‬
‫לפול יש קוד.‬
‫- אני צריך לחפש את הקודים. - תחפש.‬
‫ואז להגיד להם בדיוק כמה, בסנטימטרים?‬
‫- מ"ר זה בסדר. - מ"ר.‬
‫עד ארבע ספרות אחרי הנקודה.‬
‫יש לנו ארבע ספרות אחרי הנקודה.‬
‫הם רוצים שזה יהיה מדויק עד כדי כך?‬
‫כן, זה מדויק מאוד עכשיו.‬
‫אי אפשר פשוט לכתוב ירקות?‬
‫אפשר לנחש?‬
‫אפשר, אבל אם תטעה, הם עלולים לקנוס אותך,‬
‫ויש להם עיניים בשמיים עכשיו,‬
‫אז יש תמונות לוויין.‬
‫אתה אומר לי‬
‫שממשלת בריטניה מצלמת את החווה שלי מהחלל‬
‫כדי לראות מה אני מגדל ועושה בה?‬
‫בהחלט.‬
‫כשהוא נואש להרוויח קצת כסף בטיול,‬
‫סר ראנולף, בעזרת הנווטנית הקשקשנית שלו...‬
‫רחוב הארלי, פנה שמאלה ל...‬
‫...חיפש כעת את המסעדה הבאה.‬
‫פנה שמאלה לרחוב קורזון, ואז פנה...‬
‫המשך בכיוון דרום-מזרח בסטנהופ רואו לכיוון רחוב שפרד,‬
‫ואז פנה ימינה לרחוב הרטפורד.‬
‫אלוהים!‬
‫פנה שמאלה אל המאל.‬
‫תראו את זה.‬
‫שם המלכה גרה, בתוך זה?‬
‫במסעדה הבאה...‬
‫רוקה‬
‫מה יש לך להציע?‬
‫זה וסאבי שגדל בחווה בצ'אדלינגטון.‬
‫- אתה יודע איפה זה צ'אדלינגטון? - לא.‬
‫קיילב נכנס לגמרי לתפקיד איש המכירות.‬
‫נאמר לי, על ידי הבוס שלי, 300 ליש"ט לקילו.‬
‫שלוש מאות ליש"ט לקילו? בחלומות שלך, חבר.‬
‫בוא נראה מה באמת הצלחת לגדל.‬
‫- בוא נסתכל... - אז בבקשה.‬
‫מאתיים וארבעה גרמים.‬
‫למעשה, אם תוריד מה שמיותר, קרוב לוודאי שיש לך 150 גרמים.‬
‫כן, בסדר, 150 גרמים.‬
‫מה זה? עשירייה?‬
‫אתן לך עשירייה, חבר. זאת עסקה טובה.‬
‫אני מציע שנעשה עסקה על 15.‬
‫- אתן לך עשר, חבר. - שתים עשרה.‬
‫אז עשר.‬
‫טוב, סגרנו.‬
‫הרגע עלה לי עשר ליש"ט לחנות.‬
‫אז החניה בחינם.‬
‫בעוד 180 מטרים, פנה שמאלה ללנקסטר פלייס. איי-301.‬
‫אנחנו נוסעים עכשיו לשארד.‬
‫משהו שנקרא השארד.‬
‫אני רוצה להיכנס לשם, למכור את זה, לצאת משם, לנסוע הביתה.‬
‫הספיק לי.‬
‫קרוב לוודאי שזה זמן טוב לחשוף‬
‫שהדבר היחיד שקיילב שונא יותר מערים הוא גבהים.‬
‫אל תגידו לי שזה השארד. אתם עובדים עליי.‬
‫אוי, אלוהים!‬
‫אלוהים!‬
‫אל תסתכל על הקומות.‬
‫קומה 32.‬
‫זה נורא.‬
‫דלתות נפתחות.‬
‫אבל לפחות הטיול היה חסר טעם לחלוטין.‬
‫עשרים וחמש ליש"ט, 100 גרמים.‬
‫- תן לי לעכל את זה ואני... - כן?‬
‫אני אתקשר אליך.‬
‫- אתה בטוח שאתה לא רוצה לקנות את זה עכשיו? - לצערי, לא עכשיו.‬
‫שיט! בסיידר. תודה.‬
‫אימא.‬
‫הלו. הקליטה פה גרועה.‬
‫אני למעלה בשארד.‬
‫שמעת עליו פעם?‬
‫זה בניין גדול בלונדון. זה לא טוב כל כך.‬
‫זה בגובה של איזה 300 מטרים.‬
‫טוב, אני חייב לנתק, בסדר?‬
‫- אז מי זה היה? - זאת הייתה אימא שלי.‬
‫היא הייתה מודאגת לגביי.‬
‫היא ראתה את המיקום שלי ושאלה,‬
‫"למה אתה בלונדון?" עניתי, "אני למעלה בשארד".‬
‫היא שאלה, "איפה?" "השארד, בלונדון."‬
‫אני חייב להודות שזה נוף די יפה.‬
‫היה עדיף לו היו חווה, שדות, גבעות.‬
‫- אתה בסדר? - לא ממש.‬
‫היום הרווחתי...‬
‫כלום.‬
‫לאחר כישלונו של קיילב למכור את הווסאבי בלונדון,‬
‫שמנו אותו בחנות החווה...‬
‫שם הוא נרקב.‬
‫וזה לא היה הסוף של הבשורות הרעות.‬
‫אלוהים שבשמיים!‬
‫משום שהגדרתה של ליסה לתוצרת מקומית‬
‫גונבה לאוזניהן של הרשויות.‬
‫קיבלתי דוא"ל מעצבן מהמועצה‬
‫לפיו מה שאנחנו מוכרים בחנות החווה‬
‫חייב להיות מיצרן‬
‫שממוקם בגבולות מחוז מערב אוקספורדשייר בלבד,‬
‫והם אומרים שכמה מהפאטה והגבינות וכדומה‬
‫הם מגלוסטרשייר.‬
‫מגפה משתוללת.‬
‫מיליוני אנשים מובטלים.‬
‫יש לנו עסק קטן שמשלם עכשיו משכורת לחמישה אנשים,‬
‫אנחנו תומכים בחוות מקומיות ובעסקים מקומיים,‬
‫ועכשיו פותחים נגדנו תיק אכיפה.‬
‫כלומר, אלוהים, תן לי כוח!‬
‫למרבה המזל, כבר העליתי במוחי רעיון גאוני‬
‫להפיכת התוצרת למקומית מאוד.‬
‫טוב. שמתי את החומר של חלות הדבש.‬
‫החלטתי להפוך את דונג הדבורים לנרות ריחניים.‬
‫קיבלתי את ההשראה לריח מאישיות הוליוודית מובילה.‬
‫מה דעתכם על זה?‬
‫ולא רק לבנדר.‬
‫בצל ירוק.‬
‫נגיעה של פול.‬
‫והנה.‬
‫ניתן לזה להתקבע.‬
‫בחנות, ליסה הייתה מרוצה מאוד מהתוצאות.‬
‫אתה לא יכול לשים על זה תווית, "יש לזה ריח כמו לביצים שלי".‬
‫אתה פשוט לא יכול.‬
‫גווינת' פאלטרו עשתה הון‬
‫מהנרות שלה שיש להם ריח של ה... וגינה שלה.‬
‫נראה לך שהם יימכרו יותר כי יש להם ריח כמו של הביצים שלך?‬
‫וגם, תראי,‬
‫"נרות דונג דבורים אלו הם עבודת יד של ג'רמי קלארקסון.‬
‫"בחיים לא הייתם חושבים שכן, אבל זה נכון", וחתמתי עליהם כדי להוכיח זאת.‬
‫בינתיים, בבריכת דגי הטרוטה,‬
‫קיילב, לאחר ששב בבטחה לאזור המחיה הטבעי שלו,‬
‫היה עסוק בהגנה על מקור רווחים אחר.‬
‫אני מקים גדר. גדר חשמלית.‬
‫ראינו כמה דגים מתים בצד.‬
‫דג מסכן. יש לו פצעי דקירה.‬
‫אז ג'רמי שם כאן מצלמת מלכודת‬
‫כדי לראות מה גורם לדגים למות.‬
‫מתברר שהייתה לוטרה.‬
‫אז אני שם גדר חשמלית‬
‫מסביב לשולי הבריכה, שם הדגים נמצאים,‬
‫כדי לנסות למנוע מהלוטרה להיכנס.‬
‫אבל נאלצנו לשים אותה גם כי האנפות כל הזמן מגיעות.‬
‫זאת עוד חיה שטורפת דגים.‬
‫אז הייתי צריך להקים את הגדר,‬
‫לשים את הינשוף למעלה כדי לנסות להבריח את האנפות,‬
‫ושמתי איש ממתכת‬
‫גם כדי לנסות להרתיע אותן.‬
‫יש הרבה עבודה שכרוכה בדגים.‬
‫שבוע לאחר מכן, הפאב המקומי הסכים להכניס את דגי הטרוטה שלנו לתפריט שלו.‬
‫אז ירדתי לבריכה עם רשת, ועם תחושה מוזרה של קונפליקט פנימי.‬
‫הסיבה היחידה שהגדר הזאת כאן‬
‫היא למנוע מהלוטרה לאכול את הדגים,‬
‫כדי שנוכל למכור אותם לאנשים עשירים בפאב.‬
‫כל המטרה של זה הייתה חזרה לפרא.‬
‫ואז החלטתי שלא באמת אכפת לי מזה,‬
‫אז ניגשנו למלאכה.‬
‫תזרקי פנימה קצת אוכל.‬
‫- קודם שמים את האוכל? - כן.‬
‫- כן. - אני אהיה מוכן לזנק עם הרשת.‬
‫דגים...‬
‫- הם לא כמו כלבים. - אני בדרך כלל קוראת להם.‬
‫את רואה לאן הרשת שלי תיכנס? לשם תזרקי את האוכל.‬
‫אני צריכה לתת להם אוכל קודם. דגים...‬
‫- בבקשה פשוט תזרקי אותו למיקום של הרשת? - טוב, בסדר. הנה.‬
‫- תודה. - אתה רואה, הם יודעים שאתה שם.‬
‫הם לא... הם לא סטיבן הוקינג.‬
‫שיט!‬
‫- מוכנה? - לא.‬
‫היכוני וצאי.‬
‫נראה לי שתפסתי כמה.‬
‫- כל הכבוד. - אלוהים!‬
‫מהר, לתוך הדלי, לפני שהם ימותו.‬
‫הודות לדיוק שלי עם האוכל לדגים,‬
‫ליסה הצליחה לתפוס כמות נאה.‬
‫זה נהדר. אלוהים, הם נראים טעימים.‬
‫חייבים להביא אותם לפאב. עוד רגע ארוחת צהריים.‬
‫הם צריכים להיכנס לשם, ואז באופן מגוחך,‬
‫לפי חוקי אנגליה צריך לדאוג להם לחמצן.‬
‫אז אני צריך מכל חמצן כדי שהמים יהיו מחומצנים‬
‫למשך, כמה זה, נסיעה של שש-שבע דקות לפאב, היכן שיהרגו אותם.‬
‫טוב.‬
‫תלול מאוד. סליחה, דגים.‬
‫קדימה, מכונית. את מסוגלת לזה. את רוצה לעשות את זה.‬
‫ברור שכבר סיפקתי דגים בעבר, במוזמביק.‬
‫זה ממש הצליח.‬
‫טוב, זה כבד.‬
‫וינסנט, תראה מה יש לי.‬
‫וואו!‬
‫דגתי אותם לפני דקה.‬
‫- דגי טרוטה. - צעירים?‬
‫אפשר לומר. בשרניים.‬
‫לזה התכוונתי. יש לו...‬
‫אפשר להפוך אותו. לא, בצד הזה.‬
‫פה המקור של האנפה כמעט תפס אותו,‬
‫אז הוא דג בר מזל.‬
‫לא להרבה זמן.‬
‫והם עולים שתי ליש"ט לאחד.‬
‫- בוא נכניס אותם. - תעשו את זה.‬
‫- טוב, חבר'ה. ביי, דגים. - כן, כל טוב.‬
‫אכסניית טייט צ'אדלינגטון - 2.8‬
‫צ'אדלינגטון‬
‫כשחודש יוני הסתיים, הפרויקטים החדשים שלי בחווה תפקדו לא רע.‬
‫דידלי סקוואט חנות חווה‬
‫- שלום. מה שלומך? - אני בסדר. ואת?‬
‫טוב. בסדר, תודה.‬
‫מצוין. יש לי כמה שקיות כאן.‬
‫הודות להפוגה קצרה בסגר,‬
‫יותר אנשים ביקרו בחנות החווה.‬
‫טוב להיות פתוחים סוף סוף.‬
‫ולפאב היו יותר לקוחות לדגי הטרוטה שלנו.‬
‫אבל כל היוזמות האלו היו מופעי שוליים לעומת המאורע המרכזי.‬
‫חדר המנועים של החווה.‬
‫היבולים.‬
‫שהיו בקרקע מזה שמונה חודשים.‬
‫אוקטובר‬
‫נובמבר‬
‫ינואר‬
‫מרץ‬
‫מאי‬
‫יולי‬
‫רוב הזמן הזה, הטבע היה מנוול נקמני.‬
‫אבל איכשהו, השעורה לא נהרסה לגמרי.‬
‫למעשה, היא נראית בסדר. היא נראית די טוב.‬
‫בהתחשב בשנה שעברה עליה, היא נזרעה מאוחר.‬
‫- מאוחר מאוד. - ממש רטובה.‬
‫רטובה מאוד.‬
‫ממש יבשה.‬
‫ואז היה חם מאוד.‬
‫ובעצם, אתה יודע, זה יבול טוב מאוד של שעורה.‬
‫אז צ'רלי הכריז שהקציר קרוב מאוד.‬
‫בעוד ארבעה או חמישה-שישה ימים.‬
‫- יש קצת ירוק בגבעול. - באמת?‬
‫זה החלק הגרוע ביותר. האמצע. כל השאר די מוכן.‬
‫- באמת? - כן.‬
‫ואז עברנו ליבול הבא.‬
‫אז זאת הלפתית, כפי שאתה יודע.‬
‫ואלו זרעי השמן. הם יוצאים מהתרמילים‬
‫והם אמורים להיות יפים ושחורים לגמרי.‬
‫זה בעוד כמה ימים... זה בטח בעוד עשרה ימים.‬
‫- עשרה ימים? - כן.‬
‫- ואז נוכל לקצור אותה? - ואז נוכל לקצור אותה.‬
‫מצוין. אז נותר עוד משהו לעשות עם זה?‬
‫להרוג אותה, לוודא שהיא מתה.‬
‫סליחה?‬
‫אני יודע שזה נשמע קצת מוזר.‬
‫הלפתית מתה באופן טבעי והחלק העליון מוכן,‬
‫אבל החלק התחתון עדיין חי מאוד.‬
‫אבל אתה רוצה להרוג את החלק החי שבלפתית?‬
‫- את החלק החי. - למה?‬
‫כי זה מקל על חיתוך היבול.‬
‫מה עושה קומביין? חותך את זה כאן.‬
‫- חותך את זה, הסכין... - שיכולה לעשות זאת.‬
‫זה קל יותר כשזה מת?‬
‫קל הרבה יותר כשזה מת. ממש הרבה יותר קל כשזה מת.‬
‫ואנחנו לא הורגים את הזרעים, כי הזרעים עטופים.‬
‫אז עוברים דרך זה בקומביין תבואות?‬
‫- כן. יש לך כזה? - לא, אנחנו נשכור.‬
‫- יש לך קבלן שמגיע לצורך זה? - כן.‬
‫- כמה דברים שיש להיזהר לגביהם. - כן.‬
‫לחות.‬
‫- לחות? - לחות.‬
‫היא צריכה להיות בין שישה לתשעה אחוזים.‬
‫לחות היא הדבר העיקרי,‬
‫והקבלן אולי יגיד,‬
‫"זה רק 10.5 אחוזים, נבוא ונקצור",‬
‫ואתה תגיד, "לא".‬
‫אמרתי שאתה תגיד...‬
‫אתה תגיד?‬
‫- אני לא אהיה כאן. - תוכל לדמיין...‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫- אני נוסע לחופשה. - מה?‬
‫אתה תסתדר.‬
‫לא תצטרך אותי אז.‬
‫- כן אצטרך. - תסתדר.‬
‫כל זה ואז כשמגיעים לקציר...‬
‫אין בי תועלת. כאילו, למה אתה צריך אותי?‬
‫איך אוכל לדעת אם יש בזה שלושה אחוזי לחות או 17?‬
‫תשים את זה במד הלחות שלך.‬
‫יש "מדלה-חוט" בשביל זה?‬
‫- יש לך מד לחות? - לא.‬
‫אלוהים!‬
‫בפרק הבא‬
‫הקציר הראשון שלי.‬
‫זה הרבה יותר קשה.‬
‫שיט!‬
‫רגע! עצור!‬
‫אין לי מושג.‬
‫צריכות להיות לך 20 משאיות.‬
‫- עשרים משאיות? - עשרים משאיות. וירד גשם הלילה.‬
‫פישלת בגדול.‬
‫תרגום כתוביות: זיוית אוריין‬
‫בקרת כתוביות: דניאלה מגדל‬