KAPITTEL 6 GLOVARME
Det viser seg at det er en god grunn
til at bønder alltid klager på været.
For det gjør aldri det de vil.
I høst, da jeg trengte tørrvær for å så...
OKTOBER 2019
...fikk jeg dette.
Det regnet uten stopp i åtte uker.
I mai, da jeg trengte regn for å holde avlingene i live...
MAI 2020
...fikk jeg dette.
Den tørreste våren noensinne.
Tørken hjalp iallfall ikke denne åkeren.
Året før hadde jeg plantet raps der,
men det hadde blitt spist av biller.
-Hvor er rapsen? -Jordloppene spiste den.
-Alt sammen? -Ja.
Det er ingen... Jeg bare...
Så i stedet for å la åkeren ligge brakk,
hadde jeg fått enda en av mine geniale lockdown-ideer.
Jeg har plantet gresskar til halloween,
mais fordi jeg liker det,
og solsikker fordi sosialister tydeligvis liker å spise frøene.
-Genialt. -Kan du se dem?
Nei.
Kom igjen, ikke vær så negativ.
Nei, det er gresskar der.
Han bare later som om han ikke kan se dem for å ydmyke meg.
Jeg ser en.
Der er en til, og en der.
De er overalt, tusenvis. Slutt å si: "Jeg har funnet en."
-Det er bra, ikke sant? -Ja.
Der, se, gresskar. Halloween i gårdsbutikken.
-Problemet, Jeremy, er at... -Ja?
Vi må vanne dem. Hvordan gjør vi det?
Nok en gang ligger jeg langt foran deg.
Jeg har kjøpt en vakuumtank.
-Så du skal sprøyte det på? -Ja.
For meg virket jobben enkel.
Hekte tanken på traktoren min og fylle den fra bekken.
Elsker å være i Lamboen.
Den er som en høysnuekapsel. Pollen er ikke tillatt.
Men Kaleb sa det ville bli vanskelig,
siden traktoren min ikke kunne nå bekken.
Ja. Se på dette.
Jeremy, stopp!
Jeg synes jeg gjør det bra.
Å herregud!
-Å ja! -Stopp, Jeremy!
Hvis han sier at traktoren min er for stor, dreper jeg ham.
Traktoren er for stor! Se, du treffer treet.
Du river av lyset.
Ideene dine!
Greit, ikke noe lys.
Herregud, det er trangt.
Men man kan ikke være gresskarbonde
uten å knekke noen grener.
Til slutt, etter en halv kilometers kjøretur som bare tok en time...
-Fortsett rett frem. -Hva i helvete?
...kom jeg til bekken.
Den mektige Lamborghinien er på plass.
Var det bra kjøring eller bare flaks?
Hele kjøreturen var hensynsløs.
Du knakk porten.
Ødela jeg en port?
Ja! Du knakk den og kjørte over den.
Kom forbi.
Du vil gjøre dem opprørte nå.
Det er en sti.
De vil sikkert ha gresskar til Halloween.
Unnskyld, feirer du halloween?
Ja, jeg gjorde det i fjor. Hvordan det?
Jeg dyrker gresskar, og jeg henter vann til dem.
Han sier at jeg er en idiot.
-Han sperrer stien. -Det er ikke noe problem.
Takk. Tusen takk.
Det er akkurat... Ser du?
-Har du løsnet denne? -Ja, den er løs.
Herregud! Alt vi gjør for gresskarene!
Å komme seg inn var én ting.
Om du skal si noe om å komme ut igjen, er det bare å snu og kjøre ut.
Snu hvor?
Vi burde ha rygget inn, ikke sant?
Jeg prøvde å... Du hørte ikke på meg.
Håndsignalene, du gjør sånn.
Jeg gjorde dette. Hva betyr det? Snu.
Det kan bety larve, det kan bety slange.
Jeg ante ikke hva du mente.
Den er i bekken.
La oss se om vi kan få litt vann.
Jeg trenger bare å gjøre sånn.
Åpne ventilen!
Ja, jeg kan høre det!
Den lever!
Når som helst nå har vi sugd opp Tower Bridge.
Der, se.
-Å ja! -Vann til gresskarene dine.
Med full vakuumtank var det på tide å slå av og koble fra.
Jævla... Dumme bondeknøl!
Jeg trykket på feil knapp!
Så var det bare å rygge tilbake samme vei som vi kom.
Hvilken vei snur jeg rattet?
Jeg kan ikke forklare det. Du må bare vite det.
Ja, men dessverre vet jeg det ikke.
Likevel, siden vi hadde jobbet sammen i ni måneder,
regnet vi med at vi kunne klare det med litt lagarbeid.
-Høyre hånd langt ned. -Ja, men jeg kan ikke se.
Se bak deg, da. Forover, nå.
Stopp! Kom tilbake.
-Motsatt vei. -Motsatt vei?
Du knekker gjerdet.
-Hva skal jeg gjøre nå? -Fremover.
-Igjen? -Nei, du må komme deg den veien.
-Vent! -Hva?
-Du havner snart i hullet. -Jeg ser deg ikke!
Du må si høyre eller venstre hånd ned!
Jeg blir forvirret.
Det var det vi trengte å vite. Han vet ikke forskjell på høyre og venstre.
Vi blir her en stund.
-Lenger fremover! -Hva?
-Nei, du må den veien. -Hva? Vent.
-Kom tilbake. -Motsatt vei?
Nei.
Til slutt Kaleb kom med et forslag
som i grunn kom i seneste laget.
-Lar du meg gjøre det? -Ja.
Om du mislykkes første gang, gi jobben til en tenåring.
Ja, fortsett rett bakover.
Det fungerer, jeg visste det.
Det var akkurat dette jeg skulle gjøre på neste forsøk, bra jobbet.
-Kom igjen, din skraphaug! -Den er ingen skraphaug!
"Bra..."
-Bra jobbet, Kaleb. -Takk.
-Veldig bra. -Bare hyggelig.
Turen til og fra bekken hadde tatt fem timer,
men nå, med 4500 liter vann,
var jeg tilbake på jordet
og klar til å dynke hele greia.
Ja!
Kjør!
Jeg kjører.
Se på det. Se på meg.
Jeg bringer liv og ernæring til mitt ellers døde jorde.
Jeg snur i enden.
Det er fantastisk! Se på det.
Snart vil det gro gresskar og mais bak meg.
Han har gått tom for vann.
Vent, hvor ble det av vannet?
Se hvor du har gått tom for vann!
Var det virkelig alt vi fikk?
Hvis det er
4500 liter,
og vi vannet én og en kvart stripe...
Du har vannet tilsvarende en millimeter regn.
Jeg har ikke vannet en millimeter!
Det er det det er.
Det har allerede fordampet og blåst bort.
Så i praksis...
Det har ikke hatt noen effekt.
-Han er så negativ. -Ja, men jeg er enig med ham.
Om vi vil ha gresskar til halloween...
La oss svare på spørsmålet. Vil vi virkelig ha gresskar?
Ja. Fordi vi betalte for gresskarfrøene,
jeg betalte for vanntanken.
Men hvordan kan de overleve?
Frem til vi får skikkelig regn...
Ja, ja. Når er det meldt regn?
Det er ikke meldt noe de neste to ukene.
Faen heller.
Det betydde at det bare var én ting jeg kunne gjøre.
Gi Kaleb en slange...
Alltid de dumme ideene hans!
...og ta en tidlig kveld.
Neste dag var viktig,
for snart skulle alt på dette jordet selges for å lage brød.
Og alt på dette jordet skulle selges for å bli søndagslunsj.
Og for å sørge for at jeg fikk best mulig pris,
sa Muntre Charlie at jeg måtte ta en prøve.
-Charlie, hvordan går det? -Bra. Hvordan går det?
Bra. Disse Red Tractor-greiene?
Du har inspeksjonen din i dag.
Må jeg gjøre det på telefonen?
Ja, det er COVID-regler.
Bakgrunnen er at dette er forskjellen på
å selge produktene dine til full markedspris eller å ikke å ha rabatt.
Når en kunde kjøper noe,
hvis det har en rød traktor på pakken...
-Nettopp. -...betyr det at noen har sjekket
at gården min ikke er full av avføring.
Riktig. Det er en seriøs akkrediteringsordning.
Om jeg ikke kvalifiserer meg, kan jeg ikke selge til full pris.
Nei, og det vil ha en enda større effekt på årsinntekten.
Like etterpå ringte Red Tractor-inspektøren,
og jeg begynte mitt første Face-Zoom-Time-møte.
Jeremy, hvordan går det?
Bare bra, takk. Hvordan går det? Hvordan ser jeg deg? Eller gjør jeg ikke det?
Jeg burde være i et lite hjørne på skjermen din.
Nei, det er ingenting. Du er på, video på, mikrofon på.
Ingen apper fungerer, og nå er skjermen død.
Da vi endelig fikk forbindelse igjen...
Hei, endelig.
...ville Dave, inspektøren, ha en omvisning i gårdsbygningene.
Greit, Jeremy, hva er til høyre for høyet der?
Det er en svær kran
som jeg brukte til å se etter kondorer i Colombia.
Og så er det noen dører der borte fra et hus som kollegene mine sprengte.
Dave informerte meg høflig om at han ønsket å se gårdsutstyr,
ikke gamle Grand Tour-rekvisitter.
Hvor lagrer du kjemikaliene?
Hvor er kjemikaliene dine nå?
De er i en container her borte.
Vi tenkte at containere er vanntette og sikre.
-Klar? -Ja.
Beklager, det kan være en Alfa Romeo.
-Ja. -Vent litt.
Det er...
Etter den dårlige starten...
...holdt Dave meg opptatt resten av morgenen.
Det er en bensinkanne på gulvet. Hva er den til?
Hva er i sekkene foran deg?
Eventuelle medisiner til sauene, hvor lagres de?
Hva er i den svarte posen?
Er det en rød stake noe sted?
Skal du lagre innhøstet korn i det skuret?
Hvilken modell? Hva står det?
Hva slags skadedyrkontroll gjør du?
Musemorderen Nick kommer. Det er ikke hans ekte navn.
Hva er partinummeret?
17318.
Hva er nummeret på den?
19/2H.
76325.
/1549.
0-0-0-0-0-B.
Hvor er sauene, Jeremy?
-Ser du traktoren min? -Ja, veldig fin.
Kjemikalielagring.
Om noe væske skulle bli sølt ut,
er det noe der som kan tørke det opp?
Vi har en film med Bradley Cooper og Jennifer Lawrence.
Er det noe du ville vært interessert i?
Det holder ikke.
Ja, du må ha nødtiltak som inkluderer sand, absorberende granulat,
en sump, mulighet til å demme opp en lekkasje.
Hvem håndterer transporten av husdyrene?
Iblant er det meg.
Det er fortsatt dyremøkk der inne.
Nei, det er bare jord.
Det er ikke noe dyremøkk.
Kan du plukke opp en håndfull og vise meg nærmere?
Ja. Vent litt. Sånn.
Hengerne skal være rene.
Hengeren er ikke ren.
Etter å ha fått kjeft for kjemikalielageret og hengeren,
som inneholdt gjørme, ikke avføring,
ba Dave om å få se arkivet mitt.
Har du en jordforvaltningsplan der, Jeremy?
Og... Nei, det er MMP.
Hva var spørsmålet? Jeg har glemt det.
Er dette den første revisjonen din, Jeremy?
Til slutt, med telefonbatteriet mitt på to prosent,
måtte jeg komme til saken.
David, det jeg vil vite...
Jeg innser at vi gjorde to ting feil,
sandgropa og den gjørmete hengeren,
men blir vi godkjent?
Ja.
Det gjorde meg veldig stolt.
Jeg har gjort noe!
Dessverre var det ikke tid til å feire,
for neste nødssituasjon sto klar.
Gjøre våtmarksområdet mitt vått.
-Se på sprekkene. -Ja. Men se det positive.
-Hva da? -Gress er verdt mye penger.
-Er det? Hva, høy? -Høy.
Er det?
Legg høyet i baller og lagre det.
Sikker sak, for ingen har hatt et bra år.
-Sauene har spist mesteparten av høyet. -Ja.
Noe du ikke liker.
Hadde du ikke hatt sauene og kuttet det som høy,
ville du ha tjent mer på høyet.
-Jeg har ikke tjent noe på sauene. -Du har tapt masse.
Hva hadde du tapt om du solgte det som høy?
-Ingenting. -Akkurat.
Og der er poenget mitt igjen. Faen ta sauene.
Så vendte Kaleb Attenborough og jeg oppmerksomheten vår
mot vanningssystemet jeg hadde kjøpt.
Soldrevet vannpumpe.
Det kommer vel ikke til å funke? Vær realistisk.
Jeg tror heller ikke det, men jeg skal gi naturen en sjanse.
Gud har gitt oss denne kraftstasjonen i himmelen,
og vi skal prøve å bruke den.
La oss bare legge dem ned. Det er en god idé.
Dette burde få pumpen i gang.
Jeg er i ferd med å senke et elektrisk drevet objekt i en dam.
-Klar? -Gjør det.
Du kan pisse raskere enn det.
Det er bare tragisk.
-Vet du hva løsningen er? -Hva da?
En forbrenningsmotor.
Det er løsningen på alt. Fart og kraft.
Derfor dro jeg på handletur,
og snart hadde vi noen tykke slanger...
...og en generator som gikk på den gylne nektaren som er bensin.
Solkraft meg i ræva.
Problem.
-Kan du hente den til meg? -Selvsagt.
Nei, den sitter fast, beklager. Kan ikke gjøre noe med det.
Din drittsekk!
Du sprutet på meg i traktoren. Det er hevn.
Drivstoffpumpe på, choke på.
-Greit. -Er du klar?
Her demonstrerer vi nok en gang
at solkraft ikke kan måle seg med forbrenning.
Der er det. Der er det!
Ok, det er faktisk ganske vilt.
-Det funker vel ikke? -Hva mener du?
Den er for kraftig.
Den spyler alle frøene og jorda ut i elva der.
Det er vanskelig bare å holde den.
Helvete! Nei, skru den av.
Greit, som jeg alltid har sagt,
fart og kraft fungerer ikke.
Solkraft er løsningen.
Dermed...
Kom igjen, Kaleb, vi lar Zevs gjøre jobben.
Vi må komme ned igjen om et kvarter.
Jeg vet det.
Og vanne her, snu oss og flytte slangen.
Nå som våtmarkene var fikset, begynte jeg på mitt neste prosjekt.
Plante noen trær for regjeringen.
Som, i tidenes tørreste mai måned,
ikke er en jobb høyrebeinet ditt vil takke deg for.
Når Monty Don gjør dette,
ser det alltid utrolig enkelt ut.
Regjeringen kunngjorde at innen 2025
skulle de plante 125 millioner trær i Storbritannia,
og alle sa: "Det er fantastisk!"
Og det er det.
Men hvor kommer alle disse trærne fra?
De må importeres fra utlandet. I så fall
får man utenlandske sykdommer som askesyke fra Skandinavia
og almesyke fra Canada.
Og så dreper det alle trærne som allerede er her.
Og hvem skulle plante dem?
125 millioner trær!
Man får ikke engang folk til å plukke jordbær i dette landet.
Og, mer egoistisk, er det et annet problem.
Jeg tenkte nettopp på at om jeg planter et tre,
innen det har vokst til et skikkelig tre, er jeg død.
Så jeg gjør all denne jobben for en gjeng utakknemlige millenniumsbarn.
Jeg må få fart på dette.
Vi klarer å plante alle disse trærne med bare to beltekjøretøy,
dumperen, varebilen og en lastebil.
Det er alt vi bruker.
ØKO-VENNLIG LAVUTSLIPPSMOTOR
Et tre!
Og dette er eksosrøret.
Dette er et vannings- og luftingsrør.
Det fordeler vann rundt kanten av røttene.
Så det har hull.
Hvor gammelt er det? Fem, ti år?
-Rundt 40 år gammelt, tror jeg. -Er det?
Og dette er det jeg endte opp med, 20 nye trær.
Bra for insekter, bra for fugler, som vil hekke i dem.
Jeg liker vanligvis ikke trær,
men jeg liker disse fordi de har eksosrør.
Mai gikk mot slutten, og det var fortsatt ikke tegn til regn.
Så vi gjorde alt vi kunne å ta vare på alt.
Vi bygget skygge til ørreten.
Jeg flyttet vann uten stans.
Kaleb gikk rundt med slangen sin.
Og Charlie passet på grønnsakene jeg hadde plantet under lockdown.
Det er ikke ideelle forhold, men vi har gårdsbutikken
og trenger noe å selge der.
Vi har beter, bønner, kålrot,
turnips og purre.
Hva du enn vil ha, dyrker vi det her, eller prøver.
Jeg tror det blir en utfordring.
Men den største utfordringen var våre viktigste avlinger,
som Charlie påpekte på vår neste felttur.
Denne hveten.
Hvis vi går ned,
kan du se at vi har ganske mye...
Flott, der har vi mistet et brød.
Vi har rust på bunnen.
-Vi har hva? -Rust.
-Det er en sykdom. -Som på en Lancia?
Akkurat.
Men hovedproblemet nå er i denne enden av planten,
disse hvite, friske røttene må fortsette å vokse med fuktigheten.
-Og det er ingen fuktighet. -Det er ingen fuktighet.
Vi har vært i lockdown i seks-sju uker nå, ikke sant?
-Det er fordi jeg kom for å se rusten. -Ja.
Men vi har vært i lockdown i... Og det har egentlig ikke regnet.
-Omtrent to måneder. -To måneder.
Det var like tørt overalt.
Han har revet opp enda en.
Den begynner å bli stresset, fuktighetsstress igjen.
-Voksaktig. -Hva?
-Å, de hvite greiene? -De hvite greiene.
De hvite greiene er akkurat som en voks, den beskytter seg.
Så den er stresset når den har hvite greier?
Bladene krøller seg for å minske fuktighetstap.
Så krølling er et dårlig tegn?
Ja. Disse avlingene er stressede.
Vannmangelen var et alvorlig problem,
men det var ikke det eneste som plaget meg.
Jeg gjorde noe forleden,
jeg så Kaleb sprøyte et eller annet.
-Ja? -Ja.
Hvor lenge kan vi sprøyte et jorde før det sier:
"Vet du hva? Jeg har gitt alt jeg har."
-Avlingen? -Bare jorda.
Er det ikke litt som å si til en fotballspiller:
"Du er ferdig med Premier League,
"nå må du spille på den sørlige halvkule
"og gi like mye der, og så rett tilbake."
De vil ikke vare lenge som fotballspillere.
Det er derfor vi har en rotasjon. Vi dyrker andre...
Men vi dyrker hvete, bygg, raps. Det er ikke egentlig...
Men rotasjonen bryter opp rotasjonen av kjemikalier.
Vi heller ikke på kjemikalier for moro skyld.
Vi gjør det av de riktige grunnene.
Gi verden mat, hold avlingene sunne.
På lang sikt mener noen, de er nok bare panikkspredere,
men de sier at i dette landet
har vi bare 90 eller 100 avlinger igjen
før jordsmonnet er dødt.
-Får jeg være litt bekymret? -Det er bra å være bekymret.
Så snart Charlie og jeg hadde inspisert avlingen,
vendte jeg oppmerksomheten mot et mordmysterium.
Vanligvis ser hønene mine slik ut.
Men de siste par dagene hadde de begynt å se slik ut.
Og jeg hadde nettopp funnet ut hva som foregikk.
Dette er en landlig scene.
Alle sauene gnir seg mot hønsehusene.
Men det er ikke noe landlig ved det.
For det de gjør, er å åpne hønsehusdørene.
Det er ikke tull. De gnir seg mot haspene...
De har åpnet det blå. Kom igjen.
Der.
Kom igjen, vekk.
Se, de gnir seg mot haspene
så døra åpner seg og hønene kommer ut.
Lurer på hvorfor de gjør det.
Den eneste grunnen jeg kommer på, er at de kjeder seg og tenker:
"Jenter, la oss slippe ut noen høner
"og se hvor langt de kommer før en rev spiser dem."
Revene bor i et hull,
jeg kan se det herfra, i den hekken.
De bor i praksis rett overfor en KFC-restaurant.
Sauene vet at revene er der og hønene er her.
For dem er det bare en lek.
Men Kaleb avviste teorien min.
Mens vi bygget et gjerde for å løse problemet,
sa han at sauene gned seg mot hønsehusene
fordi de var varme og klødde.
Det betydde at det var på tide å klippe dem.
-De bor på dette jordet. -Ja.
Det er en historie der.
Det er grønt, men ikke det.
Jeg ringte Kevin fra NSA,
og han ville høre hvordan lammingen hadde gått.
Alt i alt har alle lammene overlevd, unntatt ett.
Det er bra.
Jeg stakk hånda opp i rumpa på en ved en feil.
-Du har sikkert også gjort det. -Nei.
Det var en ærlig feil. Jeg gjorde det ikke med vilje.
Er dette vennen din?
Jeg tror dette er den jeg bommet på,
for hver gang jeg kommer,
ser hun på meg som: "Aldri gjør det igjen."
-Fordi det er folk her. -Jeg har bedt om unnskyldning.
Snart kom gjeteren Ellen med en kamerat,
sauene ble satt i bås,
og klippingen startet.
-Herregud, se... Spinner den rundt? -Ja.
Jeg har funnet den.
-Hva om du får fingeren inn der? -Den kuttes av.
Jeg kutter av meg hånden om jeg... Hvorfor har de det?
Så du kan flytte den.
Ellers ville du ikke kommet rundt ujevnhetene på sauen.
Den er dødelig.
Holder du dem opp-ned?
Da er det lett. Du kan begynne å klippe dem.
Det sparer deg tid.
Dette gjøres mest av velferdsgrunner.
Fordi de ville vært for varme.
De ville være for varme, og de ville vært mer utsatt for mark.
Jeg antar at du ser etter en jobb.
Så satte Kevin meg til å rulle sammen ulla.
Greit. Kast den ut.
Kan du skille mellom bakenden og nakken?
Jeg tror det er bakenden.
-Det er nakken. -Det visste jeg.
-Litt bæsj der, se. -Det er bæsj.
All bæsjen må vekk, sånn,
rull det stramt sammen,
rundt med nakken og stapp den inn der.
Den er fin.
Denne dreit...
Hvordan kan den ha bæsj bak og foran?
Se, det er dritt overalt. Den har det på føttene.
Jeg kom fort frem til at rulling ikke var noe for meg.
Jeg vil prøve det.
-Kan jeg ta den neste? -Hvis du vil.
Du tar hodet hennes.
Og halen.
De bøyer seg mot hverandre, og så går du tilbake.
Nei, nei!
Greit. For det første må jeg være rolig.
Ikke gi dem noen anelse om at jeg skal rulle dem rundt.
Jeg bare snakker med deg. Sauepsykologi.
-Hun vet det alt. -Så klart hun gjør.
Hold deg rolig, Kev, hold deg rolig.
Ikke noe panikk fra dere to.
Legg hånden under haken hennes.
Jeg har gjort noe!
-Vi har henne. -Ja, men hun ligger på meg.
Det neste trekket er hodet.
Jeg blir sparket.
Den traff meg i ballene! Greit.
Jeg kan ikke bryte med sauer.
For å gjøre det enklere dro Ellen ut en sau for meg.
Legg det beinet i rumpesprekken.
-I min sprekk? -Ja.
-Hvor legger jeg hodet hennes? -Hodet ligger forover.
Den siden. Herregud. Bare...
Jeg skal roe henne ned.
Hvor skal du på ferie i år?
Sånn, nå har vi et avslappet forhold.
På innsiden av låret!
Faen, det er umulig.
Jeg kunne ikke tro... For å holde en sau nede
må du være en blekksprut,
du må ha åtte bein og være sterk.
Den ligger der,
kaster hodet rundt og leter etter et svakt punkt
mens du bruker en innretning
som kan kutte av deg hånden.
Hunden din imponerte meg.
Nå er du mer imponerende enn hunden din.
Etter klippeforsøket ble jeg satt til å rulle igjen.
Hva gjorde du i dag, Jeremy?
Rev danglebær ut av saueull.
Siden dette var sauerelatert,
mistenkte jeg at det ikke ville være økonomisk givende heller.
Jeg vet at det er COVID, så det er ingen eksport til Kina.
Ingen bygger hus, så ingen kjøper nye tepper.
Ingen bruker ullklær lenger,
for alle går med joggetøy og fotballtrøyer.
Så hvor mye får jeg for ulla?
For det, kanskje 30-40 pence.
Så hvis det er 77 sauer...
30,80 pund.
Er det alt jeg vil få for denne ulla?
Ja.
Ellen får 1,75 pund per sau. Kompisen hennes også.
Jeg får 40 pence for det de produserer.
Kev, dette er dårlig forretning.
Men vi gjør ikke dette for å tjene penger nå, eller hva?
Man gjorde det før.
På 1100-tallet var det en halv million sauer i Cotswolds,
og to millioner mennesker i hele landet.
Det var fire ganger flere sauer enn mennesker da.
Om du ser på noen av byene i området,
har de unaturlig store kirker.
Folkene som tjente penger på ulla, donerte til samfunnet.
De bygget enorme kirker.
Vi har enorme kirker og store hus.
Hvorfor går folk i joggedress? La oss gjøre det ulovlig.
Og fotballtrøyer. Ulovlig.
-Man kan bare gå i ullklær. -Vi støtter deg.
-Ikke mer joggedress. -Ullunderbukser.
Ullunderbukser.
Mens Ellen og vennen hennes gjorde unna sauene,
fikk jeg besøk av Gerald, som også hadde blitt klipt.
-Hei, Gerald. -Hallo.
Jeg kan avslutte det. Jeg har saksen.
Å, ja.
Ja. Greit, jeg skal rulle opp dette.
Hyggelig å prate med deg.
Utover ettermiddagen kom det stadig mer verdiløs saueull,
helt til vi bare hadde de to værene igjen,
Wayne og Leonardo.
Om han spreller nå...
Det morsomme er at når den ekte Wayne Rooney går til frisøren,
kommer han ut med mer hår enn før, men ikke han her.
Da Wayne og Leo hadde fått BNP-sveisen sin,
var det på tide å legge ned verktøyet og ta en øl.
Jeg føler ikke at jeg har fortjent det, for å være ærlig.
Jeg mestret ikke virkelig saueklipping.
Men som vert er det alltid bra å ta en øl med klipperne
for å takke for det harde arbeidet.
De tok med ølen, så jeg har dårlig samvittighet.
Du sa ikke at jeg måtte ta med øl på saueklipping,
og du sa ikke at sauer har to hull bak.
Men du har lært det nå.
Etter ølpausen var det fortsatt én jobb igjen.
Flytte sauene til det nye jordet, som var på den andre siden av gården.
Siden jeg ikke hadde vært til stor hjelp så langt,
meldte jeg meg frivillig til å lede flokken.
Kom igjen, jenter!
Kom igjen, jenter, dere skal ut på en vei nå.
Velkommen til min verden, landeveiene.
"Bæ" til deg også. Nei, ikke dit.
Ikke slipp dem forbi, Jeremy!
Nei, dere har tatt meg igjen. Stopp!
-Du er foran, Jeremy! -Nei, vent!
Du må være foran dem!
Det har ikke gått så bra.
-Kom hit! -Rundt deg.
Hvor skal dere?
-Ned! -Kom igjen, jenter!
De har bare... De tråkker bare ned avlingen nå.
-Kom igjen, jenter. -Gå langs kanten.
Alle tror de er Russell Crowe.
-Kom igjen, jenter! -Kom igjen, jenter!
Kom hit. Dette har ikke gått bra.
-Kom igjen, jenter. -Der er hunden.
Hunden bidrar litt her, men det er mest meg.
Kom igjen, jenter!
Ikke gjør det.
Nei. Nei!
-Vent. Venstre. -Ja, se på hunden.
Venstre!
Kom igjen, hund, få dem tilbake.
Flink hund.
Der går de.
-Gå på. -Fortsett, labradog.
Kom igjen, jenter.
Nå går de i riktig retning.
-Det er et flott syn. -Ikke dårlig, hva?
-Det er nydelig. -Det er det fine ved jobben.
Å se noe sånt får deg til å smile.
Til slutt, etter en problematisk, men visuelt vakker reise,
hadde sauene kommet frem.
Det var på dette jordet jeg fikk ideen om å ha sauer.
Jeg trodde de ville være en billig og enkel måte å holde gresset nede på.
Jeg kunne ha klippet dette jordet
med traktoren på en time.
Det hadde kostet meg en ti pund i diesel.
Men nei, Jeremy vet best: "Jeg skal skaffe meg sauer."
Hva tenkte jeg på?
Men jeg liker å ha dem.
De nyklipte sauene kunne nå takle varmen,
som var mer enn man kunne si om de nye trærne mine.
Selv om vi vannet dem hele tiden,
mistet de bladene og døde.
Og det var det samme overalt.
31. MAI
1. JUNI
Jeg skulle høste avlingene om seks ukers tid.
Det store spørsmålet var om de ville ha tørket inn før det.
NESTE GANG
Gi meg hva som helst.
-Dyrk noe. -Jeg dyrker ting.
Gjør noe.
Nå åpnes det en sak mot oss.
Tuller du?
Alt du kan gjøre på landsbygda,
kan du ikke i London.
Hvor er jeg?
Tekst: Fredrik Lingaas
Kreativ leder: Heidi Rabbevåg