CLARKSONIN FARMI
6. OSA PAAHTUMINEN
Siihen on hyvä syy,
miksi maanviljelijät valittavat aina säästä.
Koska se ei koskaan tee, mitä he haluaisivat.
Kun syksyllä tarvitsin kuivan kauden istuttaakseni kasvini...
LOKAKUU 2019
...sain tämän.
Satoi kahdeksan viikkoa tauotta.
Keväällä, kun tarvitsin sadetta pitääkseni kasvit hengissä...
TOUKOKUU 2020
...sain tämän.
Kuivimman koskaan tilastoidun kevään.
Kuivuus ei varsinkaan auttanut tällä pellolla.
Edellisenä vuonna olin istuttanut siihen rapsia,
mutta kuoriaiset söivät kaiken.
-Missä rapsi on? -Kirpat ahmivat sen.
-Koko pirun pellonko? -Kyllä.
Täällä ei ole... Ei ole... Minä...
Joten sen sijaan, että antaisin pellon olla tyhjän panttina,
sain yhden loistavista älynväläyksistäni.
Olen istuttanut kurpitsaa halloweeniksi,
sokerimaissia, koska pidän siitä
ja auringonkukkaa, koska ilmeisesti sosialistit syövät sen siemeniä.
-Loistavaa. -Näetkö ne?
En.
Älä ole niin negatiivinen.
On siellä kurpitsoja.
Hän vain teeskentelee, ettei näe niitä nöyryyttääkseen minua.
Löysin yhden.
Tuolla on toinen ja tuolla.
Niitä on kaikkialla, tuhansia. Älä sano: "Löysin yhden."
-Tuo on hyvä, eikö? -On.
Katso, kurpitsoja. Halloween maatilapuodissa.
-Ongelma on, Jeremy... -Niin?
Niille on saatava vettä. Miten kastelemme ne?
Olen taas sinua paljon edellä.
Olen ostanut lietevaunun.
-Aiot siis ruiskuttaa sen? -Kyllä.
Minusta homma oli helppo.
Kiinnitetään säiliö traktoriin ja täytetään se isosta purostani.
Rakastan olla Lambossani.
Se on kuin heinänuhakapseli. Siitepölyä ei sallita.
Kaleb kuitenkin sanoi tehtävän olevan vaikea,
koska traktorini ei pääsisi vedenottopaikalle.
Katsokaapa tätä.
Jeremy, hei!
Mielestäni olen pärjännyt loistavasti.
Voi jessus!
-Voi kyllä. -Jeremy!
Jos hän sanoo, että traktorini on liian iso, tapan hänet.
Traktorisi on liian iso! Olet kiinni puussa.
Merkkivalo irtoaa.
Sinun ideasi!
Hyvä on, ei merkkivaloa.
Vähän tiukkaa tässä.
Mutta ei voi olla kurpitsaviljelijä
rikkomatta muutamia oksia.
Lopulta tunnin kestäneen 800 metrin ajomatkan jälkeen...
-Jatka suoraan. -Mitä helvettiä?
...saavuin purolle.
Mahtava Lamborghini on paikallaan.
Oliko se taitavaa ajamista vai silkkaa onnea?
Se oli vain armotonta.
Hajotit portinpielen.
Rikoinko portinpielen?
Kyllä! Kaadoit sen ja ajoit yli.
Tulkaa vaan.
Suututat nämä ihmiset nyt.
Se on kävelypolku.
Lyön vetoa, että he haluavat kurpitsoja.
Anteeksi, juhlitteko halloweenia?
Kyllä, viimeksi. Miksi?
Kasvatan kurpitsoja ja haen niille vettä.
Hänestä olen idiootti, mutten ole.
-Hän tukkii kävelytien. -Se ei haittaa ollenkaan.
Kiitoksia. Kiitos paljon.
Juuri niin... Näetkö?
-Irrotitko tämän? -Irrotin.
Mitä kaikkea teemmekään hiton kurpitsojen eteen!
Tänne pääseminen oli yksi asia.
Jos aiot sanoa poistumisesta taas, me vain käännämme sen ja ajamme takaisin.
Käännämme sen missä?
Olisi pitänyt pakittaa tänne.
Yritin näyttää. Et kuunnellut minua.
Käsimerkkisi ovat tällaisia.
Tein näin. Mitä se tarkoittaa? Käänny ympäri.
Se voi tarkoittaa toukkaa. Tai käärmettä.
En tiennyt, mitä vouhkaat.
Se on purossa.
Katsotaan, saadaanko vettä.
Näin se käy.
Avaa venttiili!
Kuulen sen!
Se elää!
Hetkenä minä hyvänsä imemme Tower Bridgen tämän mukana.
Siellä sitä on.
-Hyvä! -Vettä kurpitsoillesi.
Kun vaunu oli täynnä, oli aika sammuttaa ja irrottaa se.
Helvetin... Senkin maalaistollo!
Painoin väärää nappia!
Sitten piti vain peruuttaa pois.
Mihin suuntaan käännän rattia?
En voi neuvoa. Sinun on vain tiedettävä.
Mutta valitettavasti en tiedä.
Koska olimme työskennelleet yhdessä yhdeksän kuukautta,
ajattelimme yhteistyön ratkaisevan ongelman.
-Käännä oikealle. -En näe sinne!
Katso taaksesi sitten. Nyt eteenpäin.
Pysähdy! Nyt takaisin.
-Toiseen suuntaan. -Niinkö?
Hajotat aidan.
-Mitä nyt teen? -Eteenpäin.
-Taasko? -Ei, sinun on päästävä tuonne.
-Odota! -Mitä?
-Olet kuopassa pian. -En näe sinua!
Kerro minulle oikea vai vasen!
Alan hämmentyä.
Se tästä puuttuikin. Hän ei erota oikeaa ja vasenta.
Tässä kestää.
-Enemmän eteenpäin! -Mitä?
-Ei, sinun on päästävä tuonne. -Mitä? Odota.
-Takaisin. -Toiseen suuntaan?
Ei.
Lopulta Kaleb keksi ehdotuksen,
joka oli reilusti myöhässä.
-Annatko minun tehdä sen? -Kyllä.
Jos et onnistu, anna olla ja anna teinin tehdä se.
Jatka suoraan.
Se toimii, tiesin sen.
Juuri näin aioin tehdä seuraavalla yrityksellä. Hyvin tehty.
-Käänny, paskakasa! -Ei se ole paskakasa!
Ja?
-Hyvin tehty. -Kiitos.
-Oikein hyvin. -Ole hyvä.
Käynti purolla oli kestänyt viisi tuntia,
mutta nyt, kun mukanani oli 4 500 litraa vettä,
palasin pellolle
ja olin valmis antamaan sille kunnon kylvyn.
Hyvä!
Aja! Mene!
Menen, menen.
Katsokaa sitä. Katsokaa minua.
Tuon elämää ja ravintoa muuten kuolleelle pellolleni.
Käännähdän perällä.
Fantastista! Katsokaa.
Pian vanavedessäni kasvaa kurpitsaa ja sokerimaissia.
Se loppui. Häneltä loppui vesi.
Hetkinen, minne vesi katosi?
Katso, missä vesi loppui!
Väitätkö, että siinä oli kaikki?
Jos tuo oli 1 000 gallonaa,
eli 4 500 litraa,
ja se riitti vähän yli yhteen riviin...
Laitoit juuri millimetrin sadetta.
En laittanut millimetriä!
Sitähän tuo on.
Se on jo haihtunut ja poissa.
Joten tehokkuus...
No, ei se ollut tehokasta lainkaan.
-Hän on niin synkeä. -Niin on, mutta olen samaa mieltä.
Jos haluamme kurpitsaa halloweeniksi...
Vastataan kysymykseen. Haluammeko todella kurpitsaa?
Kyllä, koska maksoin siemenistä
ja tankkausvaunusta.
Mutta miten saan ne elämään?
Kunnes sataa kunnolla...
Milloin seuraavan kerran sataa?
Ennusteessa ei ole sadetta kahteen viikkoon.
Helvetti.
Ei auttanut kuin yksi asia.
Antaa Kalebille kasteluletku...
Aina hän saa typeriä ideoita!
...ja mennä aikaisin nukkumaan.
Seuraava päivä oli tärkeä,
koska pian kaikki tällä pellolla myydään leivän tekoon.
Ja kaikki tällä pellolla myydään sunnuntailounaan tekoon.
Varmistaakseni, että saan parhaat mahdolliset hinnat,
Sukkela Charlie sanoi, että minun pitää läpäistä koe.
-Charlie, miten voit? -Hyvin. Entä sinä?
Hyvin. Tämä Red Tractorin juttu?
Tarkastuksesi on tänään aamulla.
Pitääkö minun tehdä se puhelimessa?
Kyllä, COVIDin takia.
Heidän täytyy määrittää,
voitko myydä tuotteitasi täydellä markkinahinnalla.
Kun asiakas ostaa jotain,
jos pakkauksessa on punainen traktori...
-Aivan. -...se tarkoittaa, että on varmistettu,
ettei tilallani ei ole ulostetta.
Kyllä, näin. Se on vakavasti otettava akkreditointijärjestelmä.
Jos en läpäise, en voi myydä tavaroitani täydellä hinnalla.
Niin, ja sillä olisi jälleen vaikutus koko vuoden tuloihisi.
Pian Red Tractorin auditoija soitti,
ja aloitin kautta aikojen ensimmäisen Face-Zoom-Time-tapaamiseni.
Jeremy, mitä kuuluu?
Hyvää, kiitos. Miten näen sinut? Vai enkö?
Minun pitäisi olla ruudullasi pienenä nurkassa?
Ei ole mitään. Kuulen sinut, video on päällä, mikrofoni on päällä.
Mikään sovellus ei toimi ja nyt näyttö on pimeänä.
Kun yhteys vihdoin toimi...
Terve, olemme vihdoin perillä.
...Dave, tarkastaja, pyysi kierrosta maatilan rakennuksissa.
Mitä heinien ja olkien oikealla puolella on?
Se on valtava tunkki,
jota käytin Kolumbiassa kondorien bongaamiseen.
Ja tuolla on ovia talosta, jonka kollegani räjäyttivät.
Dave huomautti kohteliaasti, että hän halusi nähdä maatilan laitteita,
ei vanhaa Grand Tour -rekvisiittaa.
Missä kemikaalivarastosi on?
Missä säilytät kemikaaleja nyt?
Ne ovat täällä kuljetuskontissa.
Mietimme kuljetuskonttien olevan vesitiiviitä ja turvallisia.
-Valmiina? -Kyllä.
Anteeksi, se saattaa olla Alfa Romeo.
-Niin. -Odota.
Se on...
Huteran alun jälkeen
Dave laittoi minut koville loppuaamun.
Lattialla on bensakanisteri, mitä varten?
Mitä edessäsi olevissa pusseissa on?
Missä lampaiden lääkkeet säilytetään?
Mikä tuo musta kassi oli?
Näkyykö siellä punaista?
Käytätkö tuota vajaa viljan säilytykseen?
Minkä merkkinen se on?
Miten torjut tuhoeläimiä?
Hiirenmurhaaja-Nick käy. Se ei ole hänen oikea nimensä.
Mikä on eränumero?
17318.
Mikä numero siinä on?
19/2H.
76325.
/1549.
0-0-0-0-0-B.
Missä lampaat ovat?
-Näetkö traktorini? -Joo, oikein hieno.
Kemikaalivarasto.
Jos ainetta loiskuu yli,
onko siellä jotain, jolla mopata?
Meillä on Bradley Cooperin ja Jennifer Lawrencen elokuva.
Olisitko siitä kiinnostunut?
Se ei käy.
Tarvitset hätätiloja, jotka sisältävät hiekkaa, imukykyisiä rakeita,
valuma-altaan, jonkun, mikä kerää vuodon.
Kuka kuljettaa karjan?
Joskus minä.
Siellä on yhä sontaa.
Ei, se on vain multaa.
Ei sontaa.
Voitko nostaa kourallisen ja näyttää lähempää?
Voin. Hetki. Ole hyvä.
Standardin mukaan vaunujen tulee olla puhtaita.
Perävaunu ei ole puhdas.
Sätittyään minua kemikaalivarastosta ja kuljetusvaunusta,
jossa ei ollut sontaa vaan mutaa,
Dave pyysi nähdä arkistointijärjestelmäni.
Onko sinulla maaperän hoitosuunnitelmaa?
Ei, tuo on lannanhoitosuunnitelma.
Mikä se kysymys oli? Unohdin jo.
Onko tämä ensimmäinen auditointi, jossa olet mukana?
Lopulta, kun puhelimeni akkua oli jäljellä 2 %,
halusin päästä asiaan.
David, haluan tietää...
Ymmärrän, että teimme kaksi asiaa väärin,
hiekkakuopan ja mutaisen perävaunun,
mutta pääsemmekö läpi?
Kyllä.
Tämä teki minut hyvin ylpeäksi.
Olen tehnyt jotain!
Valitettavasti ei ollut aikaa juhlia,
koska seuraava hätä kutsui.
Kosteikkoon piti saada kosteutta.
-Katso halkeamia. -Joo. Toisaalta...
-Mitä? -Ruoho on arvokasta nyt.
-Onko? Heinäkö? -Heinä.
Niinkö?
Leikkaat sen, paalutat ja varastoit.
Kaupaksi menee, koska kausi on ollut vaikea.
-Lampaat söivät suurimman osan. -Niin.
Siitä sinä et pidä.
Jos lampaita ei olisi, ja olisit kerännyt heinän,
olisit tienannut enemmän heinällä.
-En ole tienannut lampailla yhtään. -Menetit paljon.
Mitä olisit menettänyt leikkaamalla heinän?
-En mitään. -Aivan.
Ja siinä taas pointtini. Hitot lampaista.
Kaleb Attenborough ja minä käänsimme huomiomme
ostamaani kastelujärjestelmään.
Aurinkokäyttöinen vesipumppu.
Eihän tuo toimi. Ole realistinen.
En minäkään siihen usko, mutta annan luonnolle mahdollisuuden.
Jumala on antanut meille tämän taivaan voimalan,
ja yritämme käyttää sitä.
Laitetaan ne maahan toistaiseksi.
Tämän pitäisi käynnistää pumppu.
Laitan nyt sähkökäyttöisen laitteen lampeen.
-Valmiina? -Anna mennä.
Voisit kusta nopeammin.
Tuo on valitettavaa.
-Tiedätkö, mikä on ratkaisu? -Mikä?
Polttomoottori.
Se on ratkaisu kaikkeen. Nopeutta ja voimaa.
Lähdin siis ostoksille,
ja pian meillä oli kunnon letkuja
ja generaattori, joka toimi meripihkan värisellä nektarilla, eli bensalla.
Aurinkovoima, pyh.
Ongelma.
-Haetko sen minulle? -Tietysti.
Ei, se on pahasti jumissa, anteeksi. En voi auttaa.
Paskiainen!
Se oli kosto traktorista.
Polttoainepumppu päälle, ryyppy päälle.
-No niin. -Valmiina?
Osoitamme jälleen kerran,
että aurinkovoima ei pärjää polttomoottorille.
Nyt tulee.
Aika hurjaa, oikeastaan.
-Se ei toimi, eihän? -Mitä tarkoitat?
Se on liian voimakas.
Se vie kaikki siemenet ja maaperän tuonne jokeen.
On kova työ pitää siitä kiinni.
Helvetti! Ei, sammuta se.
Kuten olen aina sanonut:
nopeus ja teho eivät toimi.
Vastaus on aurinkovoima.
Ja niinpä...
Tule, Kaleb, annetaan Zeuksen tehdä työnsä.
Täytyy palata vartin päästä.
Tiedän.
Kastella täällä, kääntää se ja siirtää putkea.
Kun kosteikko oli kostumassa, syöksyin seuraavaan projektiini.
Istuttamaan puita hallitukselle.
Joka ennätyskuivana toukokuuna
ei ole sellainen homma, josta jalka kiittää.
Kun Monty Don tekee tämän,
se näyttää aina uskomattoman helpolta.
Hallitus ilmoitti, että vuoteen 2025 mennessä
se istuttaisi 125 miljoonaa puuta kuningaskuntaan,
ja kaikki sanoivat: "Fantastista!"
Ja onhan se.
Mutta mistä kaikki ne puut tulevat?
Niitä joutuisi tuomaan ulkomailta.
Silloin saa mukana tauteja kuten saarnensurman Skandinaviasta
tai hollanninjalavataudin Kanadasta.
Ja sitten ne tappavat kaikki puut, jotka ovat jo täällä.
Ja kuka ne istuttaa?
125 miljoonaa puuta!
Ei ihmisiä saa edes poimimaan mansikoita tässä maassa.
Ja itsekkäästi on toinenkin ongelma.
Tuli juuri mieleen, että jos istutan puun,
siihen mennessä kun se on oikea puu, olen kuollut.
Teen siis kaiken tämän työn joukolle kiittämättömiä ja milleniaaleja.
Minun on nopeutettava tätä.
Istuttaaksemme kaikki nämä puut tarvitsemme vain kaksi telaketjuajoneuvoa,
kippiauton, pakettiauton ja kuorma-auton.
Emme muuta.
YMPÄRISTÖYSTÄVÄLLINEN VÄHÄPÄÄSTÖINEN MOOTTORI
Puu!
Ja tämä on pakoputki.
Tämä on kastelu- ja ilmastusputki.
Se vie vettä juurien reunan ympärille.
Siinä on siis reikiä.
Kuinka vanha se on? 5, 10 vuotta?
-Luulisin, että noin 40-vuotias. -Onko?
Ja tämä on lopputulos, 20 uutta puuta.
Hyväksi hyönteisille ja linnuille, jotka pesivät niihin.
En yleensä pidä puista,
mutta pidän näistä, koska niillä on pakoputket.
Toukokuun lopussa sateesta ei vieläkään ollut merkkejä.
Teimme parhaamme huolehtiaksemme kaikesta.
Rakensimme varjon taimenille.
Siirsin vettä lakkaamatta.
Kaleb seisoskeli letkunsa kanssa.
Ja Charlie tarkkaili kasviksia, jotka istutin sulkutilan aikaan.
Olosuhteet eivät ole ihanteelliset, mutta meillä on maatilapuoti,
ja tarvitsemme sinne myytävää.
Meillä on lehtimangoldia, papuja, härkäpapuja, lanttuja,
nauriita, purjoa.
Mitä haluatkaan, kasvatamme sitä täällä, tai yritämme.
Siitä tulee todellinen haaste.
Mutta suurin haaste oli tärkeimpien viljelykasviemme tila,
kuten Charlie huomautti seuraavalla peltokävelyllämme.
Eli tämä vehnä.
Jos katsomme alle,
näemme, että täällä on aika paljon...
Siinä meni kokonainen leipä.
Tyvessä on ruostetta.
-On mitä? -Ruostesientä.
-Se on eräänlainen tauti. -Kuten Lancia?
Nimenomaan.
Mutta suurin ongelma tällä hetkellä on kasvin tässä päässä,
näiden ihanien valkoisten juurien pitäisi kasvaa kosteuden myötä.
-Ja kosteutta ei ole. -Ei ole.
Olemme olleet sulkutilassa nyt kuusi, seitsemän viikkoa, eikö?
-Tulin katsomaan ruostesientä. -Niin.
Eikä sinä aikana oikeastaan ole satanut.
Noin kahteen kuukauteen.
Sama kuiva juttu kaikkialla.
Hän repi taas yhden irti.
Se on hieman stressaantunut. Kosteusstressiä taas.
-Mistä tiedät? -Vahasta.
-Tuosta valkoisesta aineesta? -Juuri niin.
Valkoinen on kuin vahaa, joten se suojelee itseään.
Eli valkoinen tarkoittaa, että se stressaa?
Lehdet ovat käyristyneet kuivuudesta.
Eli käpristyminen on huono asia?
Se on huono merkki. Kasvit ovat stressaantuneita.
Vesipula oli vakava ongelma,
mutta se ei ollut ainoa asia, joka minua vaivasi.
Eräänä päivänä
katselin Kalebia ruiskuttamassa jotain.
Niin?
Kuinka kauan voimme jatkaa peltojen ruiskuttamista ennen kuin
ne toteavat, että ovat antaneet kaikkensa?
-Kasvitko? -Maaperä.
Eikö se ole sama kuin sanoisi jalkapalloilijalle:
"Pelasit Valioliigan kauden,
"nyt menet heti pelaamaan eteläisellä pallonpuoliskolla
"ja sinun täytyy antaa yhtä paljon siellä ja sitten suoraan takaisin."
He eivät kestä kovin kauan jalkapalloilijoina.
Siksi meillä on rotaatio. Kasvamme erilaisia...
Mutta kasvatamme vehnää, ohraa, rapsia. Ei ole todellista...
Mutta rotaatio hajottaa kemikaalien kierron.
Emme kaada peltoon kemikaaleja huvin vuoksi.
Teemme sen hyvästä syystä.
Ruokitaan maailma, pidetään kasvit terveinä.
Jotkut sanovat, ja he ovat luultavasti pelon lietsojia,
mutta kuitenkin, he sanovat, että maassamme
meillä on vain 90 tai 100 satoa jäljellä
ennen kuin maaperä on kuollut.
-Saanko olla hieman huolissani? -On oikein olla huolissaan.
Kävelymme jälkeen
käänsin huomioni murhamysteeriin.
Tavallisesti kanani näyttävät tältä.
Mutta parin viime päivän aikana ne olivat alkaneet näyttää tältä.
Ja olin juuri selvittänyt, mitä on tekeillä.
Idyllinen maalaismaisema, eikö?
Lampaat hankaavat itseään kanaloihin.
Siinä ei tosin ole mitään idyllistä.
Ne nimittäin avaavat kanaloiden ovet.
En keksi tätä päästäni. Ne hinkkaavat salpoja, kunnes...
Sininen. Ne avasivat sen. Tulkaa.
Noin.
Väistäkää.
Katsokaa, he hierovat itseään salpoja vasten,
niin että ovi aukeaa ja kanat pääsevät ulos.
Miksiköhän ne tekevät niin?
Ainoa syy, minkä keksin, on että niillä on tylsää ja ne ajattelevat:
"Hei, tytöt, päästetään vähän kanoja ulos ja katsotaan
"kuinka pitkälle ne pääsevät ennen kuin kettu syö ne."
Ketut elävät kolossa.
Näen sen täältä, tuolla aidan luona.
Ne asuvat periaatteessa KFC:tä vastapäätä.
Lampaat tietävät, että ketut ovat siellä ja kanat täällä.
Se on niille vain leikki.
Kaleb kuitenkin hylkäsi teoriani.
Kun rakensimme aitaa estämään ongelman,
hän sanoi lampaiden hieroneen itseensä kanaloihin,
koska ne olivat kuumissaan ja kutisivat.
Mikä tarkoitti, että oli aika keritä ne.
-Ne elävät tällä pellolla. -Joo.
Siellä on tarina kerrottavana.
Tuo on vihreä, tuo ei ole.
Soitin NSA:n Kevinille.
Hän halusi kuulla, miten karitsointi sujui.
Kaikki karitsat selvisivät, paitsi yksi.
Hyvä niin.
Laitoin käteni yhden pyllyyn vahingossa.
-Olet varmasti tehnyt saman. -En.
Se oli puhdas virhe. En tehnyt sitä tahallani.
Onko tämä ystäväsi?
Taitaa olla se, jonka takaluukkua kopeloin,
koska aina kun tulen,
se tuntuu sanovan: "Älä tee sitä enää."
-Koska täällä on ihmisiä. -Olen pyytänyt anteeksi.
Pian paimen-Ellen saapui kaverin kanssa,
lampaat koottiin karsinoihinsa,
ja keritsemismyrsky alkoi.
-Pyöriikö se ympäri? -Kyllä.
Löysin sen.
-Mitä jos laittaa sormen tuonne? -Se irtoaa.
Leikkaan käteni irti, jos... Miksi se on tuollainen?
Jotta voit liikuttaa sitä.
Muuten et saisi kerittyä lampaan muotoja pitkin.
Se on tappava.
Vedätkö ne ulos ylösalaisin?
Sitten se on helppoa. Voit aloittaa suoraan.
Se säästää aikaa.
Tämä tehdään lähinnä hyvinvointisyistä.
Muuten niille tulisi liian kuuma.
Niiden olisi kuuma, ja niihin tulisi luultavasti myös toukkia.
Oletan, että etsit töitä.
Kevin antoi tehtäväkseni rullata villat.
Levität sen.
Osaatko sanoa, kumpi oli takapää ja kumpi kaula?
Tuo oli takana.
-Tuo on niska. -Tiesin sen.
-Täällä on vähän kakkaa. -Juu, se on paskaa.
Ota kaikki kakat pois, noin,
rullaa se tiukasti,
ota kaula ja tunge se sinne.
Hieno turkki.
Tämä sonti...
Miten sillä on kakkaa sekä edessä että takana?
Sitä on kaikkialla. Jaloissakin.
Päätin heti, ettei rullailu ollut minua varten.
Haluan kokeilla tuota.
-Voinko tehdä seuraavan? -Jos haluat.
Ota sen pää.
Ja häntä.
Taivuta ne toisiaan kohti ja ota askel taaksepäin.
Ei!
No niin. Ensinnäkin minun on oltava rauhallinen.
Etteivät ne aisti, että aion selättää ne.
Me vain jutellaan. Lammaspsykologiaa.
-Se tietää jo. -Tietenkin se tietää.
Pysy rauhallisena, Kev.
Älkää te kaksi panikoiko.
Laita kätesi sen leualle.
Olen tehnyt jotain!
-Saimme sen. -Niin, mutta se on päälläni.
Seuraava siirto on pää.
Minua potkaistaan.
Se osui kiveksiin! Selvän teki.
En osaa lammaspainia.
Jotta elämä olisi helpompaa, Ellen veti lampaan ulos puolestani.
Laita tuo jalka pyllyvakoosi.
-Omaaniko? -Niin.
-Minne panen sen pään? -Pää pysyy eteenpäin.
Tuolla puolella. Voi luoja!
Rauhoitan sen.
Minne menet lomalle tänä vuonna?
Noin, nyt meillä on rento suhde.
Sisäreiteen!
Helvetti, se on mahdotonta.
Jo lampaan pitämiseksi paikoillaan
pitää olla mustekala.
Siihen tarvitaan kahdeksan raajaa ja voimaa.
Se makaa siinä
heitellen päätään, etsien heikkoa kohtaa sinussa,
kun operoit jotain,
joka leikkaa kätesi irti tuosta vain.
Koirasi oli mielestäni vaikuttava.
Nyt olet vaikuttavampi kuin koirasi.
Keritsemisfiaskon jälkeen minut laitettiin takaisin rullaustyöhön.
"Miten vietit päivän, Jeremy?"
Repien kakkakikkareita irti kerittyjen lampaiden villoista.
Koska tämä liittyi lampaisiin,
epäilin, ettei se olisi myöskään taloudellisesti palkitsevaa.
Tiedän, että COVIDin vuoksi ei ole vientiä Kiinaan.
Kukaan ei rakenna taloja eikä siten osta uusia mattoja.
Kukaan ei käytä villavaatteita,
koska kaikilla on verkkarit ja jalkapallopaidat.
Joten, paljonko saan tuosta villasta?
Sanoisin 30 - 40 penniä.
Jos lampaita on 77...
30,80 puntaa.
Saan kaikesta tästä villasta yhteensä 30,80 puntaa?
Kyllä.
Ellen maksaa 1,75 puntaa lampaalta. Kaverinsa saman.
Sitten saan 40 penniä siitä, mitä he tuottavat.
Kev, tämä on huono bisnes.
Mutta emme tee tätä osiota rahan takia.
Ennen vanhaan tehtiin.
Cotswoldsissa oli 1100-luvulla puoli miljoonaa lammasta
ja koko maassa kaksi miljoonaa ihmistä.
Lampaita oli neljä kertaa enemmän kuin ihmisiä.
Jos katsoo ympärilleen näissä kylissä,
niissä on mahdottoman isoja kirkkoja.
Ihmiset, jotka tienasivat villalla rahaa, jakoivat sitä yhteisölle.
He rakensivat suuria kirkkoja.
Meillä on massiivisia kirkkoja ja isoja taloja.
Miksi ihmiset käyttävät verkkareita? Miksemme tee niistä laittomia?
Ja jalkapallopaidoista laittomia myös.
-Saa käyttää vain villavaatteita. -Olemme tukenasi.
-Ei enää verkkareita. -Villaiset alushousut.
Villaiset alushousut.
Ellenin ja hänen kaverinsa keritessä lampaita
sain kylään Geraldin, joka oli myös käynyt keritsijällä.
-Terve, Gerald. -Hei.
Voin viimeistellä sen. Keritsin löytyy.
Juu.
Aivan. Menen rullaamaan tämän.
Oli kiva jutella.
Iltapäivän kuluessa arvotonta villaa tuli lisää,
kunnes lopulta jäljellä oli vain kaksi pässiä,
Wayne ja Leonardo.
Jos se kiemurtelee nyt...
Kun oikea Wayne Rooney käy parturissa,
hänellä on ulos tullessa enemmän karvaa kuin ennen, mutta tällä ei.
Kun Leolla ja Waynellä oli uusi BNP-hiustyyli,
oli aika laskea työkalut ja avata olut.
En tunne ansainneeni tätä.
En oikein hallinnut keritsemistä.
Mutta isännän on aina hyvä ottaa olut keritsijöiden kanssa
ja kiittää heitä kovasta työstä.
He toivat oluet, joten minusta tuntuu pahalta.
Et kertonut minulle, että keritsemiseen pitää tuoda olutta,
etkä kertonut, että lampailla on kaksi reikää.
Nyt tiedät. Opit sen.
Kun oluttauko oli ohi, oli vielä yksi tehtävä.
Lampaat piti siirtää uudelle pellolleen, joka oli tilan toisella puolen.
Koska minusta ei ollut ollut paljon apua koko päivänä,
ilmoittauduin vapaaehtoiseksi ohjaamaan laumaa edestä.
Tulkaa, tytöt.
Mennään. Lähdette nyt tien päälle.
Tervetuloa minun maailmaani, valtateille.
"Bää" vaan sinullekin. Ei, ei sinne.
Älä päästä niitä ohi, Jeremy!
Ei, ohitatte minut. Hidastakaa vähän!
-Olet edessä, Jeremy! -Ei, hei!
Sinun täytyy olla niiden edessä!
Tuo ei mennyt hirveän hyvin.
-Tänne! -Kääntykää.
Minne olette menossa?
-Maahan! -Tulkaa, tytöt.
Nyt ne tallovat kaiken.
-Tulkaa, tytöt. -Kävelkää pientareella.
Ne luulevat olevansa Russell Crowe.
Tulkaa, tytöt!
Tulkaa luo. Tämä ei mennyt hyvin.
-Tulkaa, tytöt. -Koira on tuolla.
Koira auttaa hieman, mutta enimmäkseen minä.
Tulkaa, tytöt!
Älä tee noin.
Ei. Ei!
-Odota. Tule. -Aivan, katsokaa koiraa.
Tule!
Koira, hae ne takaisin.
Hyvä koira.
Tuolla ne menevät.
-Mennään. -Jatka vain, koira.
Tulkaa, tytöt.
Nyt ne menevät oikeaan suuntaan.
-Hieno näky. -Ei hullumpi näköala.
-Se on upea. -Siinä on tämän työn kauneus.
Kun näkee jotain tuollaista, se saa hymyilemään.
Lopulta, hankalan mutta visuaalisesti upean matkan jälkeen,
lampaat saapuivat määränpäähänsä.
Tällä pellolla sain ensi kertaa idean lampaista.
Ajattelin, että ne olisivat helppo, halpa ja ekologinen tapa pitää ruoho kurissa.
Oikeasti, olisin voinut
leikata pellon traktorilla tunnissa.
Olisin maksanut kympin dieselistä.
Mutta ei, Jeremy tietää parhaiten. "Otan lampaita."
Mitä oikein ajattelin?
Olen kyllä nauttinut niistä.
Äskettäin kerityt lampaani pärjäävät nyt kuumuudessa,
mutta samaa ei voi sanoa uusista puistani.
Vaikka kastelimme niitä jatkuvasti,
ne kaikki pudottivat lehtiään ja tekivät kuolemaa.
Ja samaa tapahtui kaikkialla.
31. TOUKOKUUTA
1. KESÄKUUTA
Kuuden viikon kuluttua korjaisin sadon.
Ja kysymys kuului, olisivatko ne vain kuihtuneita kuoria siihen mennessä?
ENSI JAKSOSSA
Anna minulle jotain.
-Kasvata jotain. -Kasvatan asioita.
Tee jotain.
Nyt meitä uhataan seuraamuksilla.
Kusetatko?
Mikään siitä, mikä täällä on mahdollista,
ei ole mahdollista Lontoossa.
Missä minä olen?
Tekstitys: Maarit Hirvonen
Luova tarkastaja Pirkka Valkama