KAPITTEL 5 PAN(DEM)IKK
5. FEBRUAR 2020
Kinesiske myndigheter trapper opp innsatsen
for å kontrollere virusspredningen. I deler av Kina
har det blitt innført begrensninger om at bare én person...
...kritiserte den kinesiske ambassadøren noen land for å overreagere.
Han sa at vinterens influensautbrudd i Nord-Amerika
er mer alvorlig enn koronavirus.
Greit, vedlikehold.
Bygge grind.
Å! Faen heller.
Der har vi den.
Perfekt.
Å nei.
Den er vel ikke helt sikker? Den er...
Se på det.
Grinda passet ikke, så jeg bygget en tørr steinmur, min første.
27. FEBRUAR 2020
Syttiseks sauer, helt riktig.
Det har oppstått betydelige klynger
i Sør-Korea, Japan og Iran.
Sør-Korea planlegger å teste...
Det er veldig få gleder i livet
like stor som å åpne kjøleskapsdøren
og finne et uventet stykke kaldt lam.
Skjære det opp,
hvitt brød, tynt lag med smør.
Chutney?
Nei, da smaker du ikke lammet.
...Irans visehelseminister har testet positivt.
Tre, fire, fem, seks, sju.
DIDDLY SQUAT LAMMINGSENHET ØRE - HALE
Mens februar ble til mars,
tenkte jeg at det bare var én ting å bekymre seg for.
Den nært forestående fødselen til lammene mine.
Men så, ut av det blå,
dukket det opp noe annet.
23. MARS 2020
Fra i kveld må jeg gi det britiske folk en veldig enkel instruksjon.
Dere må holde dere hjemme.
Koronaviruset er den største trusselen mot dette landet på flere tiår.
Viruset forskjellsbehandler ikke.
Det spiller ingen rolle hvem du er, hvor du er
eller hvor gammel du er.
Det er nå unntakstilstand i alle deler av landet.
CHIPPING NORTON VENNSKAPSBY MED MAGNY-EN-VEXIN
Med hele landet i dvalemodus
bestemte jeg meg for å holde et sosialt distansert møte
med gårdens forvaltningsgruppe.
Hvordan går det?
Jeg er livredd.
Er du?
Du er 22.
-Tjueen. -Tjueen.
Jeg nærmer meg 60,
jeg har røkt trekvart million sigaretter.
Jeg har arr i lungene etter lungebetennelse.
Hvis jeg får det...
Det er ikke mye håp.
Dette er bekymringsfullt.
Det eneste jeg er sur for, er at jeg ikke fikk tatt permanent.
-Hva? -Jeg fikk ikke tatt permanent.
Jeg skulle ha gjort det i går, men det ble avlyst.
-Av frisøren? -På grunn av koronaviruset.
Det skulle bli din nye frisyre.
Ja, det neste steget av den nye Kaleb.
Jeg vet ikke om det kommer på nyhetene.
Uansett, saken er at merkelig nok har vi, du og jeg, blitt oppført
som nøkkelpersonell.
Regjeringen sa at hvis man er involvert i matproduksjon, som vi er,
jordbruk...
Er fortsatt tillatt.
Det er så morsomt. Regjeringen sa for tre uker siden:
"Vi synes at tanken på at britiske bønder
"lager mat til det britiske folk er gammeldags.
"Kjøp mat fra utlandet,
"så gjør vi om landsbygda til en naturpark."
Se på dem nå.
Jeg tror at om vi er så langt fra hverandre...
-Hele tiden. -Desinfiserer dritten ut av alt
og holder kamerafolk langt unna.
Du kan kjøre din traktor, Lamborghinien.
Jeg kjører min.
Det er ingen dårlig idé.
Veldig god idé. Våre egne traktorer heretter.
Nøkkelpersonell.
Vi skal redde nasjonen.
Hamstrer du?
Jeg kjøpte fem bokser sardiner. Teller det?
-Ikke egentlig. -Har du hamstret?
Nei.
Mens nøkkelarbeideren Kaleb kom seg tilbake på traktoren,
dro jeg til nervesenteret for vår neste store begivenhet.
Velkommen, alle sammen, til vårt splitter nye lammingsfjøs.
Fødeavdelingen, om du vil. Her er de alle.
Syttifire drektige sauer her inne.
Vi har Ellen, gjeteren...
Kan man si gjeterinne?
Jeg vet ikke. Uansett, saueeksperten.
Hun skal være her, men ikke alltid,
så jeg må lære det jeg trenger å kunne ved å se på henne.
Tenk hvor mange ferdigheter jeg vil ha da.
Kraftig overstyring mens jeg roper.
Jordmor.
Første jobb var å sørge for at de vordende mødrene
var jevnt fordelt i båsene.
Sju, åtte, ti, 12.
Hvorfor har alle gått inn der?
Hvorfor har de gjort det?
Men til slutt var alt klart
for fødselen til 138 lam.
Nå måtte vi bare vente til moder jord
var klar.
Det har vært en økning i antallet personer
i Storbritannia som har dødd av koronavirus.
Den skotske regjering har anbefalt
å dekke til ansiktet i situasjoner der sosial avstand...
Dagene gikk, og ingen lam kom.
Men så en morgen mens jeg matet hønene...
Slutt å slåss!
Hallo?
Hva?
Kommer straks!
Lamming.
Lammeskur.
Forutsigbart nok hadde en av sauene ventet til gjeteren Ellen dro hjem,
og så bestemt seg for at den var klar.
Sånn.
Legger seg ned.
Går du sakte nærmere, blir hun vant til deg.
I en perfekt verden kan hun føde på egen hånd.
Jeg er bare her...
...i tilfelle.
Hun prøver.
Se på henne.
Herregud, noe kommer ut av den.
Jeremy, sjekk at hodet kommer først.
Hvordan skal jeg se om...
Hun er oppe. Det er ute.
Ja, se!
Å, det er fantastisk.
Jeg er så begeistret.
Det er en enorm pose med blod.
I alle dager.
Hele prosessen er både kjempesøt
og avskyelig på samme tid.
På forsiden: ethvert påskekort gjort ekte.
På baksiden:
noe så ekkelt at ikke engang John Carpenter har tenkt på det.
Vår første fødsel hadde gått bra,
men moren bar tvillinger, og til vår bekymring
var det ingen tegn til det andre.
Det var et problem,
og det var ingen vits i å ringe Kaleb,
han hadde gjort det klart at han ikke var interessert.
Jeg kommer ikke overens med sauer.
Jeremy vil oppleve dette.
Det er sommer og varmt,
han er opptatt med å høste med traktoren,
plutselig ser han i det fjerne en sau som vrir seg.
Han sier: "Jeg tar en titt."
Plutselig faller det mark ut av den.
Eller den har satt hodet fast i et gjerde og dødd.
For du vet det vil skje.
Det er greit når de lammer: "Se på det søte lammet."
Bare vent.
Når sommeren kommer og de løper rundt, vil han si: "Jævla sauer."
Heldigvis, i låven,
hadde Ellen kommet for å ta seg av ting.
Så vi har
et hode og ingen føtter.
Er det problemet?
Det er en fot der.
Kan du se foten? Ja.
Hva har vi, to bein?
To bein og en nese.
Skal du trekke den ut?
Hun gjør det selv nå.
Sånn.
Ser du at denne væsken er mørkegul?
Ja.
Det betyr at lammet har vært stresset.
Hvorfor det?
Antakelig fordi det tok litt lenger tid å komme ut.
-Går det bra med det? -Ja da.
-Det siste var... -Satte de seg fast?
Det er litt som på A40 når to biler må inn i samme felt.
Ja.
I løpet av de neste dagene
begynte søye- og lammebåsene å fylle seg opp.
Ok, her kommer hun.
Bra jobbet.
Se, fin halm.
Og Ellen skolerte meg godt i alle jobbene som måtte gjøres.
Så dypper vi den bare inn der, sånn.
Er det bra?
Så lenge den er dekket av jod.
Noen jobber gikk riktignok ikke så bra.
Nei.
Jeg tror jeg er i anus.
Og andre gjorde meg målløs.
Jeg gir dem ringer,
setter en ring rundt halen
slik at når de blir eldre og det blir varmere,
får de ikke fluer rundt rumpa.
Ok, kupere halen, altså.
Ja, og så kastrere hannene.
-Unnskyld? -Kastrere hannene.
Topplammene.
Kastrere dem.
Kutte av ballene?
Ikke kutte, men ringe dem.
Hva gjør det?
Det vil kutte av blodtilførselen og få dem til å falle av.
Kommer ballene deres til å falle av?
-Ja. -Hvorfor det?
Det hindrer dem i å parre seg med søstrene sine når de blir eldre.
Nei, jeg gjør ikke dette. Du er...
Se på ham, han liker ikke det.
Det gjør ikke vondt lenge.
-Hva? -Det blir numment.
Det gjør vondt lenge.
Hvor lenge før de faller av?
Noen dager.
De er...
Jeg er ikke overrasket, kompis.
Han er nettopp født.
"Jeg er en mann, jeg har alt jeg trenger.
"Å nei, hun har satt en strikk rundt dem."
Vil du til mamma?
Jeg kunne ikke kuttet ballene av et dyr.
Kan man ikke bare holde mann- og damesauer atskilt?
Jo, men de vil ha det gøy med hverandre.
-Hva, mannesauene? -Ja.
-Bestige hverandre? -Ja.
-Gjør de det? -Ja.
Så Leo og Wayne, ute på jordet,
bestiger de hverandre når vi ikke ser på?
Ikke hele tiden, men nå og da.
Men de vet hva de skal gjøre med jentene.
Og damene... Gjør de det også?
Ikke like mye.
Nei.
Så det er lite lesbisk action?
Ja.
Så det er ikke som Internett.
Ivrig etter å unnslippe torturkammeret
dro jeg ut på jordet og startet noe kalt valsen.
Den mest Thunderbirds-lignende gårdsmaskinen i arsenalet mitt.
Å, jeg vil...
Skulle si at jeg vil ha en sånn.
Jeg har en sånn. Jeg liker det.
Hvorfor har jeg ikke brukt den før?
I dag gjorde jeg viktig arbeid,
for jeg har lagt en genial plan.
Denne biten skulle ha vårbygg,
men jeg tror ikke det er noen vits i å dyrke det.
To grunner. For det første
er puber og restauranter stengt,
så etterspørselen etter øl er lav, og det er det vårbygg er til.
Og for det andre var det en utrolig våt vinter,
og mange bønder sår om våren,
vårbygg,
så det blir overflod.
Enorme mengder varer på et begrenset marked.
Så til tross for advarsler fra Kaleb og Muntre Charlie
om at det var idiotisk,
skulle jeg plante seksten mål med grønnsaker
ut ifra tanken om at i en nedstengt verden
ville grønnsaker fra utlandet bli mangelvare.
Det jeg prøver på her,
er å knuse disse store, veldig tørre gjørmebitene
for å gjøre det enkelt å så de nye grønnsakene mine.
Jeg er litt bekymret for at jeg vil få dette viruset.
Jeg leste forleden at 90 % av alle verdens 570 millioner gårder
drives av enten én mann eller én familie.
Så hvis den mannen eller familien får viruset,
dør gården.
Bønder blir oppfordret til å ha dagbøker,
slik at hvis noen kan ta over fra dem,
vet de hva de skal gjøre. Men hva kan jeg skrive?
Hvem sier jeg det til?
Alle sitter hjemme og ser på Joe Wicks
og tørker ræva med toalettpapir.
Til slutt var forberedelsene gjort,
og noen dager senere kom grønnsakene,
sammen med Jethro Tulls gamle plantemaskin.
Bli med bak her, så skal jeg vise hvordan den virker.
Ok, tre personer sitter her under denne presenningen
og blir trukket av en traktor.
Grønnsakene er stablet her,
du tar en av, putter den inn i denne lille V-en,
og så den neste i den.
En kjetting driver det rundt,
og så blir grønnsakene plantet under setet ditt.
Bare ett lite problem.
To meters avstand.
Men først var det et annet problem.
Hva gjør du?
Du har ingen sjanse til å få den på den.
-Nei. -Hvorfor ikke?
Se på bredden.
-Hva? -Se på bredden.
Dekkene knuser det.
-Ja. -Vi mister for mye jord.
Du planter én rad, snur
og kommer tilbake,
og dekkene dine vil kjøre over det du nettopp har plantet.
Du bør bruke lille Fergie.
-Den lille røde traktoren? -Den lille traktoren.
Min Massey.
-Vil du hente din Massey? -Kanskje en av oss
bør sitte på den for ekstra vekt.
-Jeg planter. Skal jeg ikke kjøre? -Jeg kjører.
-Gjør du? -Gjør du?
-Har du bestemt det? -Jeg er traktorsjåføren.
La oss stemme. Jeg kjører.
Jeg kjører.
Men jeg er berømt for å kjøre.
Ja.
Etter å ha koblet Mr. Tulls grønnsakmaskin
til Lisas 60 år gamle traktor
og kjørt den til jordet...
...var vi klare for en rolig ettermiddag med jordbruk
på gamlemåten.
Da gjør vi det.
Vet ikke om hendene mine... armene mine vil falle av.
Hundre smertefulle meter senere stoppet vi for å sjekke resultatene.
Det er en her.
Det er en der.
Vi planter faktisk mat.
Jeg aner ikke hva maten er.
Etter at vi hadde blitt helt døve av den endeløse knirkingen...
...var det en velsignelse å komme tilbake til fødestua.
Men dessverre
var jeg alene der.
Herregud.
Dette er et tegn,
når de graver i bakken, skal de til å føde.
Ikke nå, vær så snill, ikke nå.
Vent til Ellen kommer. Bare vent.
Bare vent, sau.
Herregud.
Jeg visste at dette ville skje.
Jeg ville være her alene når en begynte å føde.
Et hode kommer ut.
Greit, jenta mi, ok,
jeg er her alene.
Ser du?
Det kommer, du kommer. Hvor er føttene?
Jeg skal ta tak i føttene. Bare én er ute.
Kom igjen, sau. Kom igjen.
Hvor er det andre beinet ditt?
Der er det andre beinet ditt.
Rundt her.
Sånn.
Sånn. Du er i live!
Jeg gjorde noe!
Det fungerer.
Se på det, ingen bedøvelse,
ikke noe: "Au, au", ikke noe skriking: "Jeg hater deg",
gjør bare jobben stille og rolig.
Å, hallo, der er en til.
Jøssenavn.
Ja, kom igjen.
Kom rundt her.
Få se munnen din. Du er i live.
Jeg har klart en til. Å, se.
La oss få deg ut av sekken. Kom igjen, mamma.
Ja, se!
Det er nå 22 minutter gammelt
og går.
Det er som å se en Ford Cortina starte på 1960-tallet.
Vanligvis ville jeg gått og feiret dette på puben.
Men alle pubene er stengt.
Jeg hadde ikke hatt tid til å dra på puben uansett.
For den kvelden begynte lammene å strømme på.
Å, kom igjen.
Ja! Du lever!
Og de fortsatte å komme
lenge etter at filmcrewet og Ellen hadde dratt hjem.
Det er midt på natten, det har kommet et lam,
jeg så det på overvåkningskameraet, det er nettopp født her.
Greit. Men vi har ikke mer plass.
Med Lisa på kamera og jeg som bygget nye båser,
gikk ting ganske bra. Men så...
Et lam er ute.
Der er et til, se.
Det er lam overalt.
Jeremy, dette er ikke hennes baby.
-Det er... -Hun angriper et av dem.
Hun er veldig opprørt.
Den stanger det, kjære.
Kom her, vennen.
Sånn. Men hvor skal vi sette det?
Det har ingen mor.
Utrolig nok fortsatte lammet å tro
at den angripende søya var moren dets.
Så før dette ble stygt,
måtte jeg finne den virkelige moren, og det fort.
Tvilling, tvilling.
Tvillinger.
Om alle disse er doble, er det en der med bare én.
-Så om jeg setter henne der? -Ja.
-Ja? -Ja.
-Hun mater det bare om det er hennes. -Akkurat.
Ok, det er bra.
Så det lammet kom seg inn dit.
Det var skummelt. Bra vi kom hit.
...42, 43, 44, 45, 46,
47, 48, 49, 50.
Det er nøyaktig 50 igjen som ikke har født.
Vi er ikke engang halvveis ennå.
Mens livet mitt ble styrt av sauene,
tilbrakte nøkkelarbeideren Kaleb all sin tid på jordene.
Dette betydde at han kunne se alle feilene jeg hadde gjort
da jeg sådde fire måneder tidligere.
Inkludert et område som så helt bart ut.
Hvorfor grodde ingenting der?
Du skrudde ikke på viften
som slapp frøene gjennom for å plantes.
Hvordan vet viften at den skal skru seg på der?
Rart at du kom så langt.
Den må ha pepet.
Den pep. Var det der den pep?
Ja, 18 og 18 igjen.
Så begynte han å klage på kjøresporene
jeg hadde laget for sprøytemaskinen hans.
Når jeg står midt i sporet her.
-Det i midten, ikke sant? -Ja.
Jeg vil gå 24 meter den veien.
Ja.
Da burde jeg stå midt i neste spor.
Sier du at sprøytegreia...
På vei ned sporet sprøyter jeg 12 meter på den siden
og 12 på den siden.
Men fordi du er en idiot og ikke hørte på meg,
har jeg nå 18 meter den veien,
så jeg må skru av en del av bommen
for å ikke ødelegge avlingen.
Fast bestemt på å bevise at dette var en engangsfeil
begynte jeg å måle avstanden til det neste.
...seks, sju...
-Hoppet over litt der òg. -...ni, ti...
...20, 21...
...23, 24.
Og det er helt her borte.
...25, 26, 27, 28. 29, 30.
Ja, det er litt... Jeg innrømmer at det er litt avstand der.
Nei, vent, det er her, ikke sant?
Ja. Var det 40?
Dette er omtrent 34, 35 meter.
Men jeg løste problemet.
-Kom igjen. -Du husker at du var bekymret
for at folk på veien ville se kjøresporene på feil sted.
-Som de gjorde. -Hva?
-Som de gjorde. -Nei.
-Jo. -Nei, for jeg trimmet ikke hekken.
Her kommer en bil.
Her kommer bilen bak rapsen.
Han tenker: "Det er fin raps."
Kommer til dette jordet
og tenker: "Lurer på hvordan det går der", for han kan ikke se.
Se,
han kan ikke se det. Vinduet hans er under hekken.
Kom igjen!
Det er slik du løser problemer.
Noen dager senere
hadde han heldigvis noe annet å klage på enn meg
for såmaskinen hans ble ødelagt.
Se på den lille røde tingen nederst.
Helt nederst, ser du den lille røde tingen som spinner rundt?
-Ja. -Rotter har tygget på den.
Rotter, hoppet de opp derfra?
-De klatret inn i maskinen. -Hvordan kom de opp der?
Ikke engang Sylvester Stallone kunne klatre opp her.
Jeg vet ikke.
Det er ikke en rotte.
Det er det, jeg sverger.
Det er ikke det.
Om ikke for koronaviruset ville jeg hoppet opp og bevist det.
Apropos det, har du sett Gerald?
Nei, det har jeg ikke. Jeg tror han isolerer seg.
Jeg får ikke tak i ham. Han må bygge den muren.
Jeg tror han tror at telefonen kan smitte ham.
For han tar den ikke.
Så Gerald og såmaskinen var ute av spill.
Og det var et annet problem også.
Høns har blitt stjålet
i Leicester, Lincolnshire, Yorkshire og Cardiff
mens folk plyndrer egg under mangelen,
men eggene er ikke problemet.
Disse er det.
Bare tre steder i Europa lager eggekartonger,
og to av dem er stengt.
Dette er en konsekvens av karantenen
som man ikke tenker på.
Hvor skal jeg få eggekartongene mine fra?
Men matreportasjene på nyhetene var større.
Noen supermarkeder har allerede innført grenser
på hvor mye man kan kjøpe.
Å kjøpe mer enn du trenger kan gjøre at andre ikke får noe.
Så den neste dagen tok jeg en sjefsavgjørelse.
DIDDLY SQUAT GÅRDSBUTIKK HER
Situasjonen er
at folk hamstrer.
Det har falt ned.
Det er enorm hamstring av mat og dopapir overalt.
Køer på supermarkedene.
Jeg tenkte å åpne butikken.
Har ikke egentlig lov på grunn av tillatelsesproblemer,
men vi har viktigere ting å tenke på,
for å være ærlig.
Se på det.
Alle ble bedt om å unngå unødvendige reiser,
men det gjelder ikke syklister.
Åpenbart.
Jeg har parkeringsplass.
Dessverre var det for tidlig å selge grønnsakene mine.
Men jeg hadde fortsatt masse poteter
som jeg hadde lagret kjølig da jeg ble tvunget til å stenge butikken.
UTVALGTE POTETER 12,5 KG
Da alt var utstilt, var det på tide å gjenåpne i covid-stil.
SQUAT BUTIKK ALT GARANTERT IKKE!!! ØKOLOGISK
Hallo? Hvordan går det?
Jeg kommer for å kjøpe poteter.
Bra, det er alt jeg har.
Jeg legger disse her, og det er pengebøtta.
Greit, en femmer. Takk.
Ha det bra, vi sees.
Én femti. Om du kan kaste det nedi der.
Jeg vet at det er latterlig,
men jeg tror det er eneste måte å gjøre det på.
Og så legger vi pengene i fryseren i to uker.
Etter de første par kundene
var det ikke akkurat stor pågang.
Så i likhet med alle andre i de første dagene med nedstengning
måtte vi gjøre det beste ut av situasjonen.
Og det vi hadde, var en ny parkeringsplass.
Det viser seg at du er ubrukelig.
-Jeg bare varmer opp, se her. -Jeg er ikke stort bedre.
Ny kunde? Er det en kunde?
-Nei. -Det er det ikke.
Hvor mange poteter har vi solgt?
-I dag? -Ja.
For 12,50 pund.
Jeg fikk bedre betalt på Vil du bli millionær?
-Gjorde du? -Ja.
Å nei, se hva jeg fant i denne dammen.
Litt damedrivstoff.
Denne koster omtrent 12,50 pund.
Som jeg har kjølt ned.
Livet er dritt, men jeg elsker det.
Ja.
Litt lungebetennelse før den ekte lungebetennelsen kommer.
På denne tiden ville det vanligvis vært fredagskveld.
Ja. Vi ville gått på puben,
rundt 20 av oss,
noen ville invitert oss hjem
på middag. Pratet med venner.
Kjørt hjem rundt klokka to.
-Dette er våre nye venner. -Det er de.
-Dette er selvisolering. -Der er Rebecca, Tony, Charlie.
Alex og Claire, se.
Det er definitivt Alex og Claire.
-Emily. -Dom og Rosie.
Ok, pass opp, sauer.
Det er morgenkoret.
Ja.
Hei! Ikke løp inn i...
Hva gjør det lammet her?
Hvor er moren din?
Dette er nyfødt, åpenbart,
uten at noen så på.
Av de 74 drektige sauene hadde 49 nå født,
så det begynte å bli trangt på fødeavdelingen.
Nå skal du i en bil, du vil like det.
Heldigvis var noen av de først ankomne
store nok til å flytte ut på jordene.
Kom igjen, lam.
Se på dette, friskt gress.
Ja, se på det!
Kom igjen, unger.
Kom igjen, Rød To.
Å nei, de er redde.
Nei, kom igjen, jeg vet
at biler er bra, men dere vil trives der ute.
Dere vil like det.
Se på dere, lam.
Det var disse to jeg fødte. Hvor er moren deres?
Dere kan ikke være alene, kråkene spiser dere.
De spiser øynene deres.
Kråker gjør virkelig det.
Ser de et lam ligge der, tar de øynene dets.
Neste gang jeg kommer ut hit, tar jeg med våpen.
Det er det man må bekymre seg for, et lam som ligger alene.
Det er bare kråkeagn.
Er du ok?
Er du ikke...
Her kommer mamma.
Ja, kom igjen, mor.
Det er bedre.
Det idylliske øyeblikket ble avbrutt av Ellen,
som trengte meg tilbake i låven
for å delta i en stor løgn.
Ok, problemet er
at sauen har født tre lam, men hun har bare to bryster.
Det vi skal gjøre,
er å vente til en av de andre sauene føder ett lam,
så tar vi et av de tre
og ruller det i den nybakte morens væsker,
og forhåpentligvis vil den nye moren tro:
"Å, jeg fødte to",
og vil oppdra en annens lam.
Det er lureri, men...
Beklager, jeg snakker til deg med...
Jeg bare...
Vi matet det midlertidig foreldreløse lammet
til senere på dagen,
da en annen sau fødte ett lam.
Hun er ute, bra jobbet.
Så begynte bedraget.
Så du klemmer all væsken av henne.
Ja.
Sånn ja, se. Hva skal jeg gjøre?
Bare dra det ut og riv opp sekken.
Ok.
Der er den. Rev den opp.
Herregud, jeg har aldri gjort dette.
Vi har en bøtte her, så vi må ha en av trillingene oppi.
-Ja. -Og rett oppi?
-Hodet og alt. -Ok.
Det er et varmt bad for deg.
Jeg er redd du må under med hodet.
Sånn.
Hva gjør vi nå?
Hvis vi gir henne det sånn,
kan det gå sin vei, og hun vil ikke slikke det.
-Så vi binder beina dets sammen. -Binder vi beina?
Hun har ikke lært å gå ennå, i teorien.
-Nei. -Jeg skjønner.
Dette blir ikke på lenge.
Bare til hun har knyttet bånd til det.
Ok.
Trilling foran henne.
Ja, her kommer barnet ditt.
Ditt nye barn.
Sånn.
Hun slikker det.
Bra jobbet, du fødte tvillinger.
I verden utenom sauene
prøvde jeg å gjøre noe for de eldre innbyggerne...
CHADLINGTON KJØR FORSIKTIG
...ved å donere noen av mine tilsynelatende usalgbare poteter.
-Hei, der. Det er nær nok. -Ja.
Hvordan går det?
Jeg kommer med poteter.
Fantastisk, ja, takk.
Hallo?
Takk.
Er Gerald ok?
Ja, men jeg tror han har reist bort.
Jeg har ikke sett ham på et par uker.
Ingen puber og ingen Manchester United, han kan ha abstinenser.
Han har blitt litt gal, men...
Han kan lage seg noen poteter. Så lenge det går bra med ham.
Fantastisk, takk.
-Bra. -Ok.
-Ser deg snart. Ha det. -Takk.
Men det var ikke bare fred og kjærlighet
mellom meg og lokalbefolkningen.
Det var noen gamle høyballer som vi gjorde om til en silo
for å lagre korn,
og hindre rånekjøring på denne gamle flystripen.
Jeg er ingen detektiv,
men det er noen rullepapirer på bakken her.
Så jeg tror at
en gruppe tenåringer ignorerte nedstengningen
og satte fyr på høyet mitt.
Vi vet det er påsatt,
fordi de satte fyr på den også.
Morn, Charlie.
Hvor langt går røyken?
Den blåser over hovedveien til Burford,
for jeg skulle den veien...
Var det slik du visste at det brant?
Ja.
Så måtte Kaleb slutte å sprøyte
for å slukke brannen.
Dette gjorde ham veldig glad.
Til helvete med det.
Jeg skjøv det vekk,
men hodet mitt kjennes som om det sprenges,
for røyken kommer inn i førerhuset.
Det er bare irriterende.
En idiot sier: "Vet dere hva?
"Jeg tenner på høyballene der med en lighter."
Så gikk de hjem.
Fordi de er tosker.
Etter å ha hørt på Diddly Squats sosialarbeider en stund,
gikk jeg for å muntre meg opp ved å se på lammene.
Blå 32 er et voldelig dyr, se.
Det vil bare angripe andre dyr.
"Jeg skal løpe bort hit og stange det der."
Den driter i vannbøtta.
Hvorfor gjør du det?
"Jeg må drite. Å, der er det en vask. Flott."
Selv om noen av søyene ennå var drektige,
hadde 120 lam blitt født på bare tre uker.
Det som skjedde i natt, er
at to til har blitt født.
Ett der, og ett der borte.
De fleste fødslene hadde vært vellykkede.
Ja, se.
Noen var nære på.
Hun puster ikke.
Kom igjen, pust.
Det går bra.
Ja, Ellen!
Jeg trodde vi mistet det.
Hun har det bra.
Og noen få klarte seg dessverre ikke.
Dødfødt.
I tillegg til å lære at det er lite verdighet i en lammebegravelse...
...oppdaget jeg ute på jordene
at noen av mødrene ikke alltid var så moderlige,
så jeg måtte ta kontakt med en annen sauebonde.
Drikker han det?
Nei, han tror han drikker det.
Denne lille fyren ble funnet for en time siden.
Han har blitt forlatt av moren sin.
Og Jeremy stikker en slange ned i halsen hans
for å gi glukose og SMA.
For han er veldig svak.
I forrige uke så vi at moren
ikke gjorde en særlig god jobb.
Og nå har hun bare forlatt ham helt.
Kom igjen, gutt.
Vi håpet alle at Jeremys omsorg
ville få den lille karen tilbake på beina,
men mot slutten av dagen
avgjorde vi at han burde bli overført til akutten.
Har en bås, frisk halm, tent i ovnen.
Der, se på det.
Jeg legger deg på denne senga, noe litt mykere.
Sånn.
Flinkt lam.
Greit.
Tre timer, på tide å spise.
Utover natten ble han stadig svakere.
Å, kom igjen.
Kom igjen, du.
Selv om vi til slutt fikk litt næring inn i ham...
Jeg vet ikke hva annet du kan gjøre for ham.
Han spiste bra.
...var det til slutt til ingen nytte.
Det var trist å miste et lam.
Det var også et økonomisk tap.
Men paradoksalt nok var det ikke et så stort økonomisk tap
som det kunne ha vært.
Så verdien deres har halvert?
-De har falt igjen. -De er nede i 52 pund.
-Ja. -Fordi alle restaurantene er stengt.
Ja, og de store kjedene også.
-Kan man eksportere dem fortsatt? -Nei.
Vi kan ikke selge dem til restauranter eller puber.
For en uke siden var et lam verdt 100 pund,
og nå er det 52, så det er halvert.
Ja.
Flott.
På den lyse siden hadde det vært en vellykket lammingstid.
Av de 138 forventede lammene
hadde 134 blitt født uten problemer.
Litt skummelt å tenke på at jordet nå er fullt
av små testikler som har falt av.
Til tross for de løse testiklene
hadde disse lammene gjort gården min til et vårlig postkortbilde
av hvordan Storbritannia kan og kanskje burde se ut.
Jeg elsket å ha dem her.
Her i dette rare, lille nedstengte Diddly Squat-samfunnet.
Et bomberom fra andre verdenskrig.
Om covid-19 blir for mye, kommer jeg hit.
Jeg ødela ikke bremselyset, du gjorde det.
Jo, det var virkelig deg.
Hva mener du med at jeg gjorde det?
Du sa at et av bremselysene mine var ødelagt.
Vi hadde ikke kunnet forlate dette stedet på seks uker.
Vennligst bli i kjøretøyet.
Og vet du hva?
Jeg ville ikke.
Det er virkelig omtrent det lykkeligste jeg har vært.
Men nok en gang
var alt i ferd med å gå fryktelig galt.
NESTE GANG
Det har egentlig ikke regnet på seks-sju uker.
-Nei. -Kom igjen, jenter!
Det er ikke ideelle forhold.
Avlingen er stresset.
Får jeg være litt bekymret?
Det blir en utfordring.
Tekst: Fredrik Lingaas
Kreativ leder: Heidi Rabbevåg