CLARKSONIN FARMI
5. OSA - PAN(DEM)IKOINTI
5. HELMIKUUTA 2020
Kiinan viranomaiset tehostavat ponnisteluja
viruksen leviämisen estämiseksi. Osassa Kiinaa
on otettu käyttöön rajoitukset vain yhden henkilön...
...Kiinan suurlähettiläs arvosteli joitakin maita ylireagoinnista.
Hän sanoi Pohjois-Amerikan tämän talven flunssan
olevan paljon koronavirusta vaarallisempi.
No niin, huoltotoimenpiteitä.
Portin pystytys.
Helvetti soikoon.
Siinä on.
Hyvin sopii.
Voi ei.
Se ei ole täysin pitävä.
Katso tuota.
Portti ei sopinut, joten rakensin kivimuurin, ensimmäiseni.
27. HELMIKUUTA 2020
76 lammasta, aivan oikein.
Ryppäitä on kehittynyt
Etelä-Koreassa, Japanissa ja Iranissa.
Etelä-Korea aikoo testata...
Elämässä on hyvin harvoja sellaisia nautintoja
kuin jääkaapin oven avaaminen
ja kylmän karitsanpalan löytäminen sieltä yllättäen.
Viipaloidaan,
leivän kanssa, ohut kerros voita.
Chutneyta?
Ei, sitten karitsaa ei maista.
...Iranin varaterveysministerin testi oli positiivinen.
Kolme, neljä, viisi, kuusi, seitsemän.
DIDDLY SQUATIN KARITSANSYNNYTYSYKSIKKÖ KORVA - HÄNTÄ
Kun helmikuu muuttui maaliskuuksi,
ajattelin, että murehdittavana oli vain yksi asia.
Karitsojeni lähestyvä syntyminen.
Mutta sitten yhtäkkiä
oli toinenkin asia, josta murehtia.
23. MAALISKUUTA 2020
Minun on annettava kansalaisille hyvin yksinkertainen ohje.
Teidän on pysyttävä kotona.
Koronavirus on suurin maatamme kohdannut uhka vuosikymmeniin.
Virus on umpimähkäinen.
Sillä ei ole väliä, kuka olet, missä olet,
tai kuinka vanha olet.
Koko maa on nyt poikkeustilassa.
Kun koko maa oli talvihorroksessa,
päätin järjestää etäkokouksen
maatilan johtoryhmän kesken.
Mitä kuuluu?
Olen pelosta jäykkänä.
Oletko?
Olet 22.
-21. -21.
Olen melkein 60,
olen polttanut 750 000 savuketta.
Keuhkokuume on arpeuttanut keuhkoni.
Jos saan sen...
Ei ole paljon toivoa.
Tämä huolestuttaa.
Minua harmittaa vain se, etten ole ottanut permistä.
-Mitä? -En ole ottanut permistä.
Aioin eilen mennä, mutta se peruttiin.
-Parturisiko perui? -Koronaviruksen takia.
Siitä piti tulla uusi tyylisi.
Niin, uuden Kalebin seuraava askel.
Siitä ei välttämättä tule uutista.
Ihme kyllä me, sinä ja minä, työskentelemme
kriittisellä alalla.
Hallituksen mukaan, jos tekee työtä elintarviketuotannossa, kuten me,
maanviljely...
On yhä sallittua.
Onhan se huvittavaa. Hallitus sanoi kolme viikkoa sitten:
"Meistä ajatus, että brittiläiset viljelijät
"tekevät ruokaa brittiläisille, on vanhanaikainen.
"Ostakaa ruuat ulkomailta,
"me muutamme maaseudun luonnonpuistoksi."
Katsopas heitä nyt.
Jos pidämme tällaisen välin...
-Koko ajan. -Desinfioimme kaiken,
pidämme kuvausryhmät etäällä.
Sinä ajat traktorillasi, Lamborghinilla.
Minä ajan omallani.
Se ei ole hassumpi idea.
Erittäin hyvä idea. Tästä eteenpäin omat traktorit.
Kriittiset työntekijät.
Pelastamme kansakunnan.
Hamstraatko?
Ostin viisi purkkia sardiineja, lasketaanko se?
-Ei oikeastaan. -Entä sinä?
En.
Kun yhteiskunnalle tärkeä Kaleb jatkoi traktorointia,
suuntasin seuraavan suuren tapahtumamme hermokeskukseen.
Tervetuloa upouuteen karitsointilatoon, jonka olemme rakentaneet.
Synnytysosasto, niin sanotusti. Tässä ne ovat.
Kaikki 74 raskaana olevaa lammasta.
Meillä on Ellen, paimen...
Voiko sanoa paimentyttö?
En tiedä, voiko niin sanoa. Lammasasiantuntija.
Hän on täällä, mutta ei aina,
joten minun on opittava ja opettelen tarkkailemalla häntä.
Miettikää, mitä kaikkea sitten osaan.
Huutaa ajaessa yliohjautuvaa autoa.
Kätilöidä.
Ensin piti varmistaa, että odottavat äidit
oli jaettu tasaisesti eri karsinoihin.
7, 8, 10, 12.
Miksi olette kaikki menneet sinne?
Miksi ne niin ovat tehneet?
Lopulta kuitenkin kaikki oli valmista
138 karitsan saapumista varten.
Nyt piti vain odottaa, että Luontoäiti
käärii hihansa.
Koronavirukseen kuolleiden määrä
on kasvanut Iso-Britanniassa.
Skotlannin hallitus on suositellut
kasvomaskien käyttöä tilanteissa, joissa etäisyyden pitäminen...
Päivät kuluivat, eikä karitsoja näkynyt.
Mutta sitten eräänä aamuna, kun ruokin kanoja...
Lopettakaa kinastelu!
Haloo?
Mitä?
Olemme matkalla!
Karitsointi.
Lammasvaja.
Yksi lampaista oli odottanut Ellen kotiinlähtöä
ja päätti sitten olevansa valmis.
Nyt se alkaa.
Makuulle.
Jos menet lähemmäksi, se tottuu sinuun.
Ihannetilanteessa sen pitäisi synnyttää yksin.
Olen täällä vain...
varmistamassa.
Se yrittää.
Katso sitä.
Voi luoja, siitä tulee jotain ulos.
Jeremy, varmista, että se on pää edellä.
Miten muka näen...
Se nousi ylös. Karitsa on ulkona.
Katso!
Aivan loistavaa.
Olen innoissani.
Tuo on valtava veripussi.
Hyvät hyssykät.
Koko prosessi on tavallaan todella suloinen,
ja samaan aikaan uskomattoman vastenmielinen.
Edessä on pääsiäiskortin tunnelmaa.
Takana...
Edes John Carpenter ei ole keksinyt mitään noin vastenmielistä.
Ensimmäinen synnytys oli mennyt hyvin,
mutta uuhi kantoi kaksosia, ja huolestuttavasti
toista ei kuulunut.
Jokin oli vialla,
ja Kalebista ei olisi ollut apua.
Hän oli tehnyt selväksi, ettei ollut kiinnostunut.
En tule toimeen lampaiden kanssa.
Jeremy kokee vielä tämän.
On kesä, on kuuma,
hän yrittää saada maissin kylvettyä
ja näkee kaukaisuudessa, kun yksi lammas nykii.
Hän sanoo: "Vilkaisenpa."
Yhtäkkiä siitä tippuu toukkia.
Tai sen pää on juuttunut aitaan ja se on kuollut.
Niin tulee tasan tarkkaan tapahtumaan.
Kaikki on hyvin nyt, kun tulee söpöjä karitsoja.
Odottakaa vain.
Kesällä ne juoksentelevat ympäriinsä, ja hän kiroaa lampaat helvettiin.
Onneksi ladossa
Ellen on saapunut ajoissa hoitamaan asian.
Eli meillä on...
pää eikä jalkoja.
Sekö on se ongelma?
Tuolla on jalka.
Näettekö jalan?
Onko meillä kaksi jalkaa?
Kaksi jalkaa ja kuono.
Vedätkö sen ulos?
Se tekee sen itse nyt.
Noin.
Näetkö, että neste on tumman keltaista?
Näen.
Karitsa on ollut stressaantunut.
Miksi?
Luultavasti siksi, että kesti hieman kauemmin tulla ulos.
-Onko se kunnossa? -On kyllä.
-Jälkimmäinen oli... -Olivatko ne jumissa?
Kuin se valtatien pätkä, jossa kaistat yhdistyvät.
Niin.
Seuraavien päivien aikana
uuhi- ja karitsakarsina alkoi hitaasti täyttyä.
Okei, se tulee ulos.
Hyvin tehty.
Katsokaa, kivaa olkea.
Ja Ellen koulutti minua hyvin eri tehtäviin.
Upotamme sen tuonne, noin.
Onko näin hyvä?
Kunhan se on jodin peitossa.
Kieltämättä kaikki tehtävät eivät sujuneet loistavasti.
Ei.
Taidan olla sen peräaukossa.
Ja jotkut jättivät minut sanattomaksi.
Rengastan ne,
eli laitan renkaan häntään,
jotta kun he ovat vanhempia ja ilma lämpenee,
ne eivät saa kärpäsiä pyllynsä ympärille.
Eli typistät niiden hännät?
Niin, ja sitten kastroin urokset.
-Kuinka? -Kastroin urokset.
Uroskaritsat.
Kastroin ne.
Leikkaat niiden pallit?
En leikkaa, mutta hirtän ne.
Mitä tuo tekee?
Se katkaisee verenkierron ja saa ne putoamaan.
Niiden pallit putoavat pois?
-Joo. -Miksi?
Se estää niitä parittelemasta siskojensa kanssa, kun ne kasvavat.
Ei, en tee tätä. Sinä...
Katso sitä, se ei pidä siitä.
Ei se satu kauaa.
-Mitä? -Se turruttaa ne.
Kyllä se sattuu pitkään.
Milloin ne tippuvat?
Parissa päivässä.
Ne siis...
En ihmettele, kaveri.
Se on juuri syntynyt.
"Olen mies, minulla on kaikki, mitä tarvitsen.
"Voi ei, hän laittaa kuminauhan niiden ympärille."
Haluatko äidin luo?
En voisi leikata olennon palleja irti.
Eikö voisi vain erotella mies- ja naislampaat?
Voisi, mutta ne muhinoivat keskenään.
-Ai mieslampaat? -Niin.
-Hässivät toisiaan? -Niin.
-Todellako? -Kyllä.
Kun Leo ja Wayne ovat pellolla,
kiksauttavatko ne toisiaan, kun emme ole vahtimassa?
Eivät koko ajan, mutta silloin tällöin.
Ne tietävät, mitä tehdä tyttöjen kanssa.
Tekevätkö naispuoliset sitä myös?
Eivät yhtä paljon.
Eivät.
Lesboilua on siis hyvin vähän?
Niin.
Eli ei niin kuin internetissä.
Koska halusin paeta Maijan karitsankidutuskammiosta,
menin pellolle ja käynnistin jyrän.
Myrskylintumaisimman maatalouskoneen koko arsenaalissani.
Haluan...
Olin sanoa, että haluan tällaisen.
Minulla on tällainen. Pidän siitä.
Miksen ole käyttänyt sitä aiemmin?
Tänään tein tärkeää työtä,
koska olen keksinyt nerokkaan suunnitelman.
Tähän osaan peltoa piti tulla kevätohraa,
mutta mielestäni ei ole järkeä kasvattaa sitä.
Siihen on kaksi syytä. Ensinnäkin
pubit ja ravintolat ovat kiinni,
joten oluen kysyntä on laskenut, ja sitä kevätohrasta tehdään.
Toiseksi, koska talvi oli niin sateinen,
monet viljelijät kylvävät nyt keväällä
kevätohraa,
joten sitä tulee liikaa.
Pieneen kysyntään tuotetaan valtava määrä tuotetta.
Kalebin ja Sukkelan Charlien mielestä ideani oli idioottimainen,
mutta varoituksista huolimatta
aioin istuttaa 1,6 hehtaaria vihanneksia,
sillä perusteella, että sulkutilassa
ulkomaiset vihannekset kävisivät vähiin.
Yritän tässä
hajottaa nämä isot, kuivat multakimpaleet
ja luoda hyvän kylvöalustan uusille vihanneksilleni.
Minua huolestuttaa vähän, että saan tämän viruksen.
Luin, että 90:tä prosenttia maailman 570 miljoonasta maatilasta
hoitaa joko yksi mies tai yksi perhe.
Jos se mies tai perhe saa viruksen,
maatila kuolee.
Viljelijöitä kehotetaan pitämään päiväkirjaa,
jotta jos joku voi tulla tuuraamaan,
he tietävät, mitä tehdä. Mutta mitä kirjoitan?
Kenelle kerron?
Kaikki istuvat kotona katsomassa Joe Wicksiä
pyyhkien persettään vessapaperiin.
Lopulta valmistelutyö oli tehty,
ja pari päivää myöhemmin vihanneserät saapuivat,
yhdessä Jethro Tullin vanhan istutuskoneen kanssa.
Tulkaa takapuolelle, niin näytän, miten se toimii.
Sääsuojan alla istuu kolme ihmistä,
ja traktori vetää sitä.
Vihannekset pinotaan tänne,
otetaan yksi, laitetaan se tänne koloon,
ja seuraava tuohon.
Ketju vie sen alas,
ja vihannekset istutetaan istuimen alle.
On vain yksi pieni ongelma.
Kahden metrin turvaväli.
Mutta ensin oli toinenkin ongelma.
Mitä teet?
Et ikipäivänä voi laittaa sitä tuohon.
-Ei. -Miksi ei?
Katso sen leveyttä.
-Mitä? -Katso leveyttä.
Renkaat murskaavat.
-Niin. -Menetämme liikaa maata.
Istutat yhden rivin, käännyt ympäri,
tulet takaisin
ja renkaasi litistävät juuri istuttamasi osan.
Siihen tarvitaan pikku Fergie.
-Se pieni punainen traktori? -Se pikku traktori.
Minun Masseyni.
-Haluatko hakea Masseysi? -Sinä tai minä
istumme edessä painon takia.
-Ai istutan. Enkö minä aja? -Minä ajan.
Niinkö?
-Päätitkö niin? -Olen traktorinkuljettaja.
Äänestetään. Minä ajan.
Minä ajan.
Mutta olen kuuluisa ajamisesta.
Liitettyämme hra Tullin vihannesmasiinan
Lisan 60-vuotiaaseen traktoriin
ja kärrättyämme sen pellolle
olimme valmiita hiljaiseen maanviljelyiltapäivään
vanhanaikaisella tavalla.
Nyt mennään.
En ole varma, ovatko käteni... Käteni irtoavat.
Sata sietämätöntä metriä myöhemmin, pysähdyimme tarkistamaan tulokset.
Täällä on yksi.
Tuolla on yksi.
Istutamme ruokaa.
Ei aavistustakaan, mitä ruokaa.
Kun olimme kuuroutuneet loputtomasta kitinästä,
oli siunaus päästä takaisin synnytysosastolle.
Ikävä kyllä
olin siellä yksin.
Voi luoja.
Tämä on merkki.
Ne kuopivat maata kun ovat synnyttämässä.
Ei nyt, älä nyt.
Odota, että Ellen tulee.
Odota, lammas.
Voi luoja.
Tiesin, että näin kävisi.
Olisin täällä yksin, ja yksi alkaisi synnyttää.
Pää tulee ulos.
Hyvä on, tyttö.
Olen täällä yksin.
Näettekö?
Se on tulossa. Missä jalat ovat?
Tartun jalkoihin. Vain yksi on ulkona.
Tulehan nyt.
Missä toinen jalkasi on?
Siinä se on.
Täältä tullaan.
Noin.
Kas näin. Olet elossa!
Tein jotain!
Se toimii.
Katsokaa tuota. Ei epiduraalia,
ei "au au au", ei "vihaan sinua" -huutoa,
vaan hiljaa ja rauhallisesti.
Hei, nyt toinen on saapunut.
Herttinen sentään.
Tule, tule.
Ympäri tullaan.
Mennään suulle. Olet elossa.
Olen tehnyt toisen.
Otetaan sinut ulos pussistasi.
No niin, mamma.
Se on nyt 22 minuuttia vanha
ja kävelee.
Kuin katsoisi Ford Cortinaa käynnistymässä 1960-luvulla.
Normaalina aikana menisin pubiin juhlimaan tätä.
Mutta kaikki pubit ovat kiinni.
Joka tapauksessa, ei olisi ollut aikaa mennä pubiin.
Koska sinä iltana karitsoja alkoi saapua tiuhaan tahtiin.
Jes! Olet elossa!
Ja ne jatkoivat tuloaan
pitkään kuvausryhmän ja Ellenin lähdettyä kotiin.
Nyt keskellä yötä on syntynyt karitsa,
näin sen valvontakamerasta.
Sänkypaikat ovat loppuneet.
Kun Lisa kuvasi, ja minä rakensin uusia karsinoita,
asiat sujuivat melko hyvin. Kunnes...
Tuolla on karitsa.
Tuolla on toinenkin.
Karitsoja on kaikkialla.
Jeremy, tämä ei ole sen vauva.
Se hyökkää yhtä vastaan.
Se on levoton.
Se puskee karitsaa.
Tule tänne, kultaseni.
Mihin laitamme sen?
Sillä ei ole äitiä.
Karitsa oli edelleen vakuuttunut,
että hyökkäävä uuhi oli sen äiti.
Jottei tilanne pahenisi,
minun piti löytää sen oikea äiti.
Kaksonen, kaksonen, kaksonen.
Kaksoset.
Jos nämä kaikki ovat kaksosia, yhdellä on vain yksi.
-Laitanko karitsan sinne? -Kyllä.
-Se ei anna maitoa, jos se ei ole sen. -Aivan.
Okei, hyvä näin.
Jotenkin tuo karitsa pääsi tuonne.
Se oli pelottavaa. Hyvä, että tulimme katsomaan.
...42, 43, 44, 45, 46,
47, 48, 49, 50.
Jäljellä on tasan 50, jotka eivät ole synnyttäneet.
Emme ole vielä edes puolivälissä.
Vaikka lampaat pyörittivät elämääni,
kriittisen työn tekijä Kaleb vietti koko valveillaoloaikansa pelloilla.
Hän pystyi siis bongaamaan kaikki virheet, mitkä tein,
kun istutin kasvit neljä kuukautta aiemmin.
Mukaan lukien sen, mikä näytti valtavalta brasilialaiselta.
Miksei tuo pätkä kasvanut?
Et kytkenyt päälle puhallinta,
joka siirtää siemenet jakajille ja maahan.
Miten se osasi sitten toimia tuolla?
Ihme, että pääsit niin pitkälle.
Se on piipannut.
Niin piippasikin. Tuollako se piipitti?
Kyllä, 18 ja sitten 18 taas.
Sitten hän alkoi valittaa ajourista,
jotka olin jättänyt ruiskutuslaitetta varten.
Kun seison keskellä ajouraa,
-tässä keskellä. -Niin.
Jos kävelen 24 metriä tuohon suuntaan,
minun pitäisi olla keskellä seuraavaa ajouraa.
Koska sumutusjuttusi on...
Kun ajan uraa pitkin ruiskut ovat 12 metriä
molemmin puolin.
Mutta koska olet idiootti, etkä kuunnellut minua,
tuolla on nyt 18 metriä,
joten minun pitää sulkea osa puomia,
etten vahingoita kasveja.
Todistaakseni, että tämä oli kertaluontoinen virhe,
aloin mitata etäisyyttä seuraavaan.
...kuusi, seitsemän...
-Tuollakin on tyhjä läntti. -...kymmenen...
...20, 21...
...23, 24.
Ja se on täällä asti.
...25, 26, 27, 28, 29, 30.
No, on siinä vähän... Myönnän, että siinä on vähän tilaa.
Hetkinen, se on täällä, eikö?
Juu. Oliko se 40?
Se on noin 35 metriä, tämä väli.
Mutta ratkaisin ongelman.
-Jatka. -Olit huolissasi,
että ihmiset päätiellä näkisivät nämä ajourat väärässä paikassa.
-Niin ne näkivät. -Mitä?
-Niin näkivätkin. -Eivätpäs.
-Kyllä. -Ei, koska en leikannut pensasaitaa.
Tuolta tulee pakettiauto.
Rapsipellon takana menee paku.
Hän miettii: "Hyvää rapsia."
Pääsee tälle pellolle,
miettii: "Mitenköhän hän on pärjännyt siellä?" eikä näe.
Katso.
Hän ei näe sitä. Ikkuna on pensasaidan alapuolella.
Älä viitsi!
Näin niitä ongelmia ratkotaan.
Armollisesti, pari päivää myöhemmin
kriittisen työn tekijällä oli muuta valitettavaa,
koska hänen kylvökoneensa hajosi.
Katso sitä pientä punaista juttua pohjassa.
Suoraan pohjassa. Näetkö punaisen jutun, mikä pyörii?
-Näen. -Rotat jyrsivät sen.
Hyppäsivätkö ne sieltä?
-Ne kiipesivät säiliöön. -Miten ne siihen pystyivät?
Edes Sylvester Stallone ei voisi kiivetä tähän.
En tiedä.
Se ei ole rotta.
Kyllä on, vannon.
Ei ole.
Jos koronavirusta ei olisi, tulisin ja todistaisin sen.
Oletko nähnyt Geraldia?
En ole. Luulen, että hän eristäytyy kunnolla.
En saa häntä kiinni. Hänen pitäisi rakentaa muuri.
Hän kai luulee, että voi saada sen puhelimesta.
Koska hän ei vastaa.
Gerald ja kylvökone olivat poissa pelistä.
Ja oli toinenkin ongelma.
"Kanoja on varastettu häkeistä
"ympäri Iso-Britanniaa,
"kun munista on pulaa."
Mutta munat eivät ole ongelma.
Nämä ovat.
Euroopassa vain kolmessa paikassa tehdään munalaatikoita,
ja kaksi niistä on suljettu.
Tämä on sellainen pieni seuraus karanteenista,
joka ei tule mieleen.
Mistä saan munalaatikkoni?
Tosiasiassa ruokajuttu uutisissa oli suurempi.
Ruokakaupat ovat ottaneet käyttöön rajoituksia,
kuinka monta tuotetta voi ostaa.
Ostamalla enemmän kuin tarvitsee, muut voivat jäädä ilman.
Joten seuraavana päivänä tein johtajan päätöksen.
MAATILAPUOTI
Tilanne on se,
että ihmiset hamstraavat.
Se kaatui.
Ihmiset ostavat paniikissa ruokaa ja vessapaperia.
Marketeissa on jonoa.
Ajattelin avata puodin.
Minun ei pitäisi, rakennuslupa-asioiden vuoksi,
mutta on tärkeämpiäkin asioita murehdittavana,
ollakseni täysin rehellinen.
Katsokaa tuota.
Kaikkien pitäisi pysyä kotona, ellei matka ole välttämätön,
mutta se ei koske pyöräilijöitä.
Selvästikään.
Nyt on pysäköintialuekin.
Valitettavasti oli liian aikaista myydä istuttamiani kasviksia,
mutta minulla oli vielä paljon perunoita,
jotka laitoin kylmävarastoon, kun puoti piti sulkea.
VALITTUJA PERUNOITA 12,5 KG
Kun ne olivat esillä, oli aika avata uudelleen Covid-tyyliin.
MIKÄÄN EI LUOMUA
Hei, mitä kuuluu?
Tulen hakemaan perunoita.
Hyvä, muuta minulla ei ole.
Laitan nämä tänne, ja tuo on rahaämpäri.
Vitonen. Kiitoksia.
Nähdään pian.
1,50 puntaa. Jos voit heittää sen tuonne.
Tämä on naurettavaa,
mutta emme keksineet muutakaan tapaa.
Ja sitten laitamme rahat syväjäähän kahdeksi viikoksi.
Parin ensimmäisen asiakkaan jälkeen
kauppa ei varsinaisesti käynyt.
Kuten kaikki muutkin noina sulun alkuaikoina,
teimme parhaamme sillä, mitä meillä oli.
Ja meillä oli uusi pysäköintialue.
Olet surkea.
-Lämmittelen vain, katso tätä. -En ole paljon parempi.
Uusi asiakas? Onko se asiakas?
-Ei. -Ei ole.
No, montako perunaa olemme myyneet?
-Tänäänkö? -Niin.
12,50 punnalla.
Minulle maksettiin enemmän Kuka haluaa olla miljonääristä.
-Niinkö? -Kyllä.
Katso, mitä löysin juuri tästä lätäköstä.
Kyykkyhyllyn viiniä.
Tämä maksaa noin 12,50 puntaa.
Olen jäähdyttänyt sen.
Elämä on paskaa, mutta ihanaa.
Vähän keuhkokuumetta, ennen kuin oikea keuhkokuume tulee.
Nyt olisi normaalisti perjantai-ilta.
Menisimme pubiin,
meitä olisi noin 20,
joku kutsuisi kotiinsa
illalliselle. Jutustelisimme.
Kotiin aamukahdelta.
-Nämä ovat uudet ystävämme. -Tätä se on.
-Tämä on eristäytymistä. -Rebecca, Tony, Charlie.
Alex ja Claire.
Ehdottomasti Alex ja Claire.
-Emily. -Dom ja Rosie.
Huomio, lampaat, nyt tarkkana.
Se on aamulaulu.
Kyllä.
Älä törmää...
Mitä tuo karitsa tekee täällä?
Missä äitisi on?
Tämä on ilmeisesti juuri syntynyt,
eikä kukaan huomannut.
74 tiineestä lampaasta 49 oli nyt synnyttänyt,
joten synnytysosastolla alkoi olla hieman ahdasta.
Nyt menet autolla. Pidät siitä.
Onneksi jotkut aiemmin syntyneet
olivat tarpeeksi isoja pelloille.
Tulkaa, karitsat.
Katsokaa, tuoretta ruohoa.
Juuri niin!
Tulkaa, vauvat.
Tule, Punainen Kakkonen.
Voi ei, ne ovat peloissaan.
Ei, älkäähän nyt,
autot ovat kivoja, mutta tykkäätte olla ulkona.
Pidätte siitä varmasti.
Katsokaa teitä karitsoja.
Minä synnytin nämä kaksi. Missä äitinne on?
Teitä ei voi jättää, korpit syövät teidät.
Nokkivat silmänne.
Korpit oikeasti tekevät niin.
Tuollainen karitsa makaamassa pääsee eroon silmistään.
Seuraavan kerran kun tulen tänne, otan takuulla aseeni.
Tuo yksinäinen karitsa tuolla huolestuttaa.
Se on kuin korppisyötti.
Oletko kunnossa?
Etkö ole...
Tuolta tulee mamma.
Tule, äiti.
Noin on parempi.
Tämän idyllisen hetken keskeytti Ellen,
joka tarvitsi minua ladossa
ottamaan osaa suureen valheeseen.
Nyt ongelma on,
että tuolla lampaalla on kolme karitsaa ja vain kaksi rintaa.
Meidän täytyy
odottaa, että joku toinen lammas synnyttää yhden karitsan,
sitten otamme yhden kolmesta
ja kierittelemme sen uuden äidin mehuissa,
ja sitten toivottavasti uusi äiti ajattelee:
"Synnytin kaksi"
ja kasvattaa toisen lampaan karitsan.
Se on hämäystä, mutta...
Anteeksi, puhun teille...
Ruokimme väliaikaisesti orpoa karitsaa,
kunnes myöhemmin sinä päivänä,
toinen lammas synnytti ainokaisensa.
Sieltä se tulee, hyvin tehty.
Sitten alkoi petos.
Puristat kaiken nesteen siitä irti.
Niin.
Noin, hyvä. Mitä teen?
Vedä se ja puhkaise pussi.
Selvä.
Siinä se on. Puhkaise se.
Kristus, en ole koskaan tehnyt tätä.
Nyt pitää laittaa yksi kolmosista ämpäriin.
-Kyllä. -Ja suoraan sisään?
-Pää ja kaikki. -Okei.
Mukava lämmin kylpy sinulle.
Pelkäänpä, että pääsikin pitää kastella.
Kas noin.
Mitä meidän nyt pitää tehdä?
Jos annamme sen uuhelle noin,
se voisi nousta ja kävellä pois eikä se nuolisi sitä.
-Joten sidomme sen jalat yhteen. -Sidomme jalat?
Se ei teoriassa osaa vielä kävellä.
-Niin. -Ymmärrän.
Näitä ei pidetä pitkään.
Vain sen aikaa, että äiti on hyväksynyt sen.
Hyvä on.
Kolmonen sen eteen.
Tässä tulee lapsesi.
Uusi lapsesi.
Ole hyvä.
Se nuolee sitä.
Hyvin tehty, sait kaksoset.
Ei-lammasmaailmassa
yritin auttaa iäkkäitä paikallisia
lahjoittamalla nähtävästi myyntikelvottomia perunoitani.
Hei. Tuo on tarpeeksi lähellä.
Mitä kuuluu?
Toin teille perunoita.
Hienoa, kiitos paljon.
Huhuu?
Kiitos.
Onko Gerald kunnossa?
On, mutta luulen, että hän on lähtenyt.
En ole nähnyt häntä pariin viikkoon.
Ei pubeja eikä Manchester Unitedia. Hänellä saattaa olla vieroitusoireita.
Hän on tullut hieman hulluksi, mutta...
Hän voi kokata perunoita, kunhan on kunnossa.
Hienoa, kiitos.
-Hyvä. -Okei.
-Nähdään pian. Heippa. -Kiitos.
Mutta ei kaikki ollut rauhaa ja rakkautta
minun ja paikallisten välillä.
Nämä olivat vanhoja heinäpaaleja, joista teimme siilon
viljan varastoimiseksi
ja estääksemme lasten huviajelun vanhalla lentokentällä.
En ole etsivä,
mutta maassa on Rizloja.
Joten luulen,
että ryhmä teini-ikäisiä päätti jättää sulun huomioimatta
ja sytyttää heinäni tuleen.
Se oli tuhopoltto,
koska he ovat sytyttäneet myös tuon.
Huomenta, Charlie.
Kuinka pitkälle savu kulkeutuu?
Päätien poikki Burfordiin,
koska olin menossa tuonne...
Niinkö tiesit tulipalosta?
Niin.
Kaleb joutui lopettamaan kasvien ruiskuttamisen
ja tuli sammuttamaan palon.
Se teki hänet erittäin iloiseksi.
Hitto sentään.
Työnsin sen pois betonilta,
mutta tuntuu kuin pääni räjähtäisi. Voin pahoin,
koska savu tulee ohjaamoon.
Se on helvetin ärsyttävää.
Joku idiootti mietti: "Olisi hauskaa,
"jos menisin sytyttämään paalit sytkärillä."
Sitten he lähtivät kotiin.
Koska ovat ääliöitä.
Kuunneltuani maatilan sosiaalityöntekijää hetken,
menin piristämään itseäni katselemalla karitsoja.
Sininen 32 on väkivaltainen eläin.
Se haluaa vain teloa muita eläimiä.
"Juoksen tuonne ja pökkään tuota, näin."
Tuo ulostaa vesiämpäriin.
Miksi teet niin?
Miksi?
"Pitää kakata. Ai, tuossa on pesuallas. Kyllä, ihanaa."
Vaikka muutama uuhi oli vielä raskaana,
120 karitsaa oli syntynyt vain kolmessa viikossa.
Yön aikana
on syntynyt kaksi lisää.
Yksi tuonne ja yksi tuonne.
Suurin osa synnytyksistä oli mennyt hyvin.
Katso!
Jotkut olivat hilkulla.
Se ei hengitä.
Hengitä nyt.
Nyt tapahtuu.
Hyvä, Ellen!
Luulin, että se oli kuollut.
Se on kunnossa.
Muutamat valitettavasti eivät selvinneet.
Syntyi kuolleena.
Sen lisäksi, että opin karitsan hautajaisten olevan ankeat,
huomasin pelloilla,
että jotkut äideistä eivät olleet kovin äidillisiä.
Kutsuin apua naapurin lammastilalta.
Juoko se sitä?
Ei, se luulee juovansa.
Tämä pikku kaveri löytyi noin tunti sitten.
Sen äiti on hylännyt sen.
Ja Jeremy tunkee putkea alas sen kurkusta
antaakseen glukoosia ja äidinmaidonkorviketta.
Koska se on hyvin heikko.
Kiinnitimme äitiin huomiota täällä jo viime viikolla,
koska se ei ollut hyväkäytöksinen.
Ja nyt se on hylännyt karitsan kokonaan.
Taistele, pikku heittolapsi.
Toivoimme, että Jeremyn huolenpito
saisi pikku kaverin takaisin jaloilleen,
mutta päivän lopuksi
päätimme siirtää sen teho-osastolle.
Tein karsinan, laitoin heinää ja takkaan tulen.
Mene sinne.
Laitan sinut tähän sängylle, vähän pehmeämpään.
Noin.
Hyvä karitsa.
Kolme tuntia seuraavaan ruokintaan.
Yön kuluessa karitsa heikkeni yhä.
Juo nyt.
Ota.
Ja vaikka lopulta saimme siihen vähän ravintoa...
En tiedä, mitä muuta voisimme tehdä.
No, se oli hyvä syöttö.
...lopulta siitä ei ollut apua.
Karitsan menetys oli surullista.
Se oli myös taloudellinen menetys.
Mutta paradoksaalisesti ei niin iso
kuin olisi voinut olla.
Niiden arvo on puolittunut.
-Se on pudonnut taas. -Nyt se on 52 puntaa,
koska kaikki ravintolat ovat kiinni.
Niin, ja isot ketjut myös.
-Voiko niitä viedä maasta? -Ei.
Emme voi myydä niitä ravintoloille emmekä pubeille.
Viikko sitten karitsan arvo oli 100 puntaa
ja nyt se on 52 puntaa, eli puolittunut.
Niin.
Loistavaa.
Myönteistä oli se, että karitsointiaika oli ollut menestyksekäs.
Odotetuista 138 karitsasta
134 oli syntynyt onnistuneesti.
On hieman pelottavaa ajatella, että kenttä on nyt täynnä
pieniä pudonneita kiveksiä.
Hylätyistä kiveksistä huolimatta
karitsat muuttivat maatilani keväiseksi postikorttimaisemaksi,
jolta Britannian ehkä pitäisi näyttää.
Oli ihanaa saada ne tänne.
Tänne outoon, suljettuun pikku Diddly Squatin kommuuniin.
Toisen maailmansodan maanalainen pommisuoja.
Jos COVID-19 alkaa tuntua ylivoimaiselta, tulen tänne.
En rikkonut jarruvaloa, sinä sen teit.
Ei, se olit varmasti sinä.
Mitä? Miten niin minä?
Sanoit, että yksi oli sammunut.
Emme olleet saaneet lähteä täältä kuuteen viikkoon.
Pysy autossasi.
Ja tiedättekö mitä?
En halunnutkaan.
En aidosti ole koskaan ollut onnellisempi.
Mutta jälleen kerran
kaikki oli menossa pahasti pieleen.
ENSI JAKSOSSA
Ei ole satanut seitsemään viikkoon.
-Ei. -Tulkaa, tytöt!
Olosuhteet eivät ole ideaaliset.
Kasvit ovat stressaantuneita.
Saanko olla hieman huolissani?
Siitä tulee todellinen haaste.
Tekstitys: Maarit Hirvonen
Luova tarkastaja Pirkka Valkama