KAPITEL 3 SHOPPING
Skønt den modbydelige efterårsregn havde skabt ravage
i mine landbrugsplaner,
var der dage, hvor solen dukkede frem,
og Kaleb kunne køre traktor igen.
Ved en af disse sjældne lejligheder besluttede jeg, vi skulle have en godbid.
Jeg er på vej til den lokale gårdbutik
for at hente frokost. Hvad jeg har brug for til en frokost.
Og her er vi.
Du er nået frem til dit bestemmelsessted.
Godt.
Nogle af dem,
skinke, svinekødstærte.
Ost.
Har du norsk Jarlsberg?
-Nej. -Cheddar?
Vi har en vidunderlig cheddar, hvis du kan lide den stærk.
Så det er lavet af Daylesford og solgt i butikken?
Det stemmer.
Der er ikke noget at se.
Lige som det skal være, sprød skorpe, smør.
Ja, frokosten er hjemme.
-Mange tak. -Tak.
-Hvor meget bliver det? -Det bliver 83,44 pund, tak.
Jeg lægger dem øverst.
Lidt mere end det.
Treogfirs? 30...
Fyrre. Der er 90.
Vil du have kvitteringen?
Ja, for ellers vil ingen tro mig.
Tak.
DAYLESFORD ØKOLOGISK GÅRD
Det viste sig at være en klog investering,
for på vejen hjem
fik jeg en lysende idé.
Gårdbutik? Hvorfor ikke have sådan en?
Jeg kan bygge en lade et sted
og fylde op med produkter, der kommer fra gården...
Det er ikke en dårlig idé.
Faktisk var det en genial idé,
og jeg havde endda et sted i tankerne.
Det bliver ikke opdyrket. Det er bare en brakmark.
Der er en vej og en låge, så der er god adgang.
Og det bedste af det hele er bag disse træer. Kom og se.
Inde bag denne lille låge
har vi en campingplads.
Der sker hele tiden udskiftning,
og de vil aldrig kunne fortælle videre,
hvor dårlig min butik er, hvis den er det.
Ingen kritik fra mund til mund.
Da placeringen var bestemt, ringede jeg til Alan,
som har været min bygmester i 25 år på stedet.
I følger kanten.
Den skal flugte med bakken,
så den kommer fra hjørnefirkanten.
Jeg havde endnu ikke fået byggetilladelse,
men Alan sagde, at til trods for det
kunne vi gå i gang med at fjerne det øverste lag jord.
Vi fjerner jorden for at se, hvad vi har. Når det er gjort,
er alt klart.
-Jeg er ikke tyvstartet? -Nej.
-Jeg har ikke brudt nogen lov? -Klart nej.
Derfor hoppede jeg straks
op på førersædet i Alans store gravko.
Ja, se lige.
Så er det nu.
Åh, min bil. Du godeste.
Åh, pis.
Stille og roligt. Få græsset af.
For dybt.
Ikke så dybt.
Det viste sig, at mine gravefærdigheder var ringe.
For fanden da. Det er som en svømmepøl.
Derefter foreslog Alan, at jeg gjorde noget andet,
så jeg gik ud for at tjekke det lille jordstykke med kartofler,
jeg havde plantet et par måneder tidligere.
Jeg har fået noget til at vokse!
Endnu en!
Der er millioner af dem. Der er fem.
Se lige.
En til.
Mens jeg gravede løs, kom muntre Charlie forbi.
Er det gode kartofler? Det her er en bagekartoffel,
og det er godt, og de er nye.
-Det er salatkartofler. -De er alle ens.
Men det er Melody-kartofler. En god sort. Det bliver fint.
Men det har taget mig en halv time at samle dem her.
Jeg har en spand. Hvor mange spande vil jeg få?
Vi har 14-16 ton per halve hektar.
-Vi har omkring en hektar. -Sagde du 14 ton?
-Ja. -Herfra?
-Blot en hektar? -Ja.
Det er mange fritter.
Jeg kunne sælge dem i gårdbutikken,
men den er endnu ikke bygget, og jeg har ikke byggetilladelse.
Hvis vi får bygget gårdbutikken på seks uger,
og byggetilladelsen kommer i weekenden...
-Jep. -Kan de holde sig seks uger?
Vi kan opbevare dem seks uger.
Hvordan kan jeg få dem til at holde sig seks uger?
Vi skal kappe toppen af og ikke sprøjte den af.
-Tænker du på en plæneklipper? -Ja. Præcis.
Så du fjerner bladene og lader dem ligge?
De bliver liggende. Skrællen hærdes.
-Er det godt? -Det er godt.
Så kan de gemmes længere.
Kaleb lånte mig sin aftoppermaskine,
og efter at have vist mig, hvordan den virker...
Sådan. Fødder er aktiveret. Træd ned igen.
...var jeg på vej.
Ja.
Den tager bladene af mine kartofler.
Det vil afholde kartoflen fra at vokse,
og den vil bare ligge i dvale i jorden.
Det er en god traktor.
-Jeremy, kan du høre mig? -Ja.
Måske skal du sænke aftopperen lidt. Det kan hjælpe.
Nybegynderfejl.
Jeg vidste det. Jeg begynder forfra
og gør det med aftopperen sænket,
for det vil sikkert gøre en kæmpe forskel.
Det gjorde det, og endelig var jeg i gang.
Han gør det godt.
Nu sov kartoflerne trygt i jorden,
så jeg kunne koncentrere mig om andre produkter til gårdbutikken.
Jeg har lavet lidt research, og det ser ud til, at Chadlington,
den lokale landsby, er opkaldt efter sankt Chad, der er skytshelgen
for brønde og kilder.
Hvad mere er, så fik hele landsbyen sit drikkevand
fra denne gårds kilder.
Men en nat i 1972
skiftede vandværket over til postevand.
De blev rasende.
Der blev stillet spørgsmål i parlamentet.
Den lokale tv-station sendte en journalist til Chadlington
for at dække historien. Jeg har et klip af det her.
En interessant lektion i demokrati her i Chadlington.
Det er Chris Tarrant. Det er faktisk Chris Tarrant.
Det er hans debut.
Myndighederne kan lede, hvad de vil gennem vandhanerne,
men de kan ikke med magt hælde det i halsen på dem
og få dem til at drikke det.
Fru Cooney, du drikker kildevand.
Hvorfor er det så specielt?
Det er rent. Jeg vil ikke havde det andet skidt.
Hvad kan du ikke lide ved postevand?
Det er forfærdeligt.
Vi havde et akvarium med tropiske fisk,
men vandet blev skiftet, og de døde.
Det er blandet med spildevand fra Temple Guiting og Bourton-on-the-Water.
Spildevandet bliver blandet med det.
Alle de lokale vil drikke det her.
De har gjort det i århundreder, og det er smukt.
Han kom før mig i Chadlingtons vandhistorie,
og så i Hvem vil være millionær?
Jeg bor i mandens skygge.
Men jeg bliver den, der ler sidst,
for jeg vil bringe Chadlingtons kildevand tilbage.
Jeg vil se den her kilde, for jeg har aldrig lagt mærke
til kilderne før.
Først skulle Lisa og jeg indsamle prøver til test.
Tager du det direkte fra jorden?
Ja.
Det er præcis, hvad Perrier gør.
Det smager faktisk lækkert.
Se, hvor hurtigt man kan fylde en flaske herfra.
Det vil være som B&Q med en ældre ansættelsespolitik.
Stil et bundt pensionister i bunden af vandfaldet
med flasker, de fylder op.
Det vil være en fantastisk, indbringende beskæftigelse for de ældre.
Det er den slags, man får CBE-ordenen for.
Efter at have sendt prøverne til laboratoriet, fik jeg en ny idé.
Her har jeg en wasabi-plante,
der er kendt som grønt guld,
for i butikkerne ville den koste 52 pund,
og det er det samme som et halvt ton gulerødder.
For at komme ind til den spiselige del skal man skrælle barken af.
Det meste af den grønne wasabipasta, man får i japanske restauranter,
er sennep og peberrod,
der er blandet med kunstige søde- og farvestoffer.
Det her er den ægte vare.
Hvis jeg kan få den til at gro her,
vil jeg hurtigt kunne kigge i G5-kataloger.
Det er fantastisk.
Det er her.
Wasabi er ikke let at dyrke.
Den har brug for hurtigtflydende vand med den helt rette temperatur
og det præcise PH-niveau.
Og når jeg havde fundet en bæk, der passede,
skulle jeg bygge et leje, hvilket jeg havde brug for en maskine til.
Encylindret motor,
0,16 liter, tophastighed: tre.
Jeg vil kalde den James May.
Jeg har nu plantet omkring 100 wasabi-planter.
Hvis de overlever, er det...
...fem tusinde pund for rødderne
og 1.000 pund for bladene.
Det er mere, end man får
for mange hundrede hektar hvede.
Her er pengene.
Jeg forlod så mit arbejde med gårdbutikken,
fordi Charlie havde plaget mig med mit landbrugsudstyr,
der stod ude i det fri.
Jeg traf nogle sikkerhedsforanstaltninger med min nyudnævnte sikkerhedschef,
Gerald, gærdebyggeren.
Jeg sagde, jeg kunne bære den.
Jøsses.
Kom så, din skiderik.
Godt.
Det vil være nok.
Åh, ja.
Godt.
-Hør, kl. 05.40. -Godt.
Før de sender et eftersøgningshold fra Chequers,
må du hellere kommer derned.
Dejligt at se dig igen, tak.
Jo.
Nu var mit udstyr sikret.
Jeg havde snart ting at sælge i butikken,
og byggetilladelsen var på trapperne.
Alt gik godt, indtil...
Hvad?
Jeg fik dårlige nyheder fra kommunen.
Landsbyen har gjort indsigelse mod gårdbutikken.
"Af de følgende årsager..."
Klagerne handlede om risikoen for at ændre landsbyen
og skade de lokale butikker.
Det er en lille, gammeldags landsby.
Folk er generelt ikke entusiastiske.
Folk er lidt forvirrede over situationen,
og vi ved aldrig, hvad Jeremy finder på næste gang.
Han sprængte sit hus i luften.
Hunde gøede, og folk troede, verdens undergang var nær.
Charlie e-mailede straks og forklarede,
hvordan jeg skulle tackle det.
"Selv om det måske er lidt kaotisk,
"har jeg svaret
"ved at indsende en forretningsplan."
"Hvad er en forretningsplan?" Eksempler på forretningsplan.
"Kundernes prioriteringer og behov.
"Adgang til markedet. Produkttjenester og tilbud.
"Salg, værdier og fortjeneste.
"En strategisk handlingsplan..." Det vil tage en uge.
Jeg skrev alle sætninger, jeg havde hørt i The Apprentice
og indsendte en forretningsplan. Forbavsende nok virkede det,
for kort efter blev der givet byggetilladelse.
Bare læs af her, Brad. Alt skal ned.
Det betød, at Alan kunne begynde at bygge.
Bare læs af der.
Gravkoen flytter det. Få tønderne ud.
Men han var en uge bagud,
og den uge havde kartoflerne ikke.
Og for at gøre det værre vendte en gammel fjende tilbage.
Du milde himmel.
Hvordan kan man bygge under de forhold?
-Har det være mere vådt? -Aldrig.
Vi ender med skyttegravsfødder.
Mit problem er mine tonsvis af kartofler,
der ikke vil vare for evigt. Så hvor længe?
"Hvor længe?"
Hvis vejret bliver dårligt, måske otte uger.
Nej. Det går ikke.
Det regnede nonstop i dagevis.
Og da det endelig stilnede af,
så butikkens fundament sådan ud.
For tre uger siden udgravede jeg til butikkens sokkel.
Og det her er sket.
Jeg er overrasket over, at miljøagenturet ikke er her
og siger, jeg har en ulovlig sø.
Byggetilladelsen er i hus,
og vi får den kraftigste nedbør siden
den sidste kraftigste nedbør.
Går noget rigtigt i landbruget?
Byggeplanen var totalt ødelagt,
så nu blev det vigtigt at sørge for, kartoflerne overlevede.
De skal graves op og opmagasineres, så jeg havde brug for en maskine.
Og i denne del af verden, hvor ingen dyrker kartofler,
var det vanskeligt at finde en.
Men til Kalebs store glæde lykkedes det.
Det er som en skrotbunke.
Jeg mener...
...for fanden da.
Dækket er gammelt og fladt.
De skal løsnes. De skal varmes op.
Den skal smøres igen. Det er gammelt fedt.
Grønt og ulækkert. Det er en omgang lort.
Til sidst holdt han op med at stønne og fik den til at virke.
Og med hjælp fra nogle lokale unge begyndte det anstrengende arbejde.
Vi har gjort det øverst fra marken og herned...
-Ja. -...på nok fire timer.
Og vi har alt det tilbage.
Vi skulle have fart på.
En der, se. Den her er sort.
Den er sort og lidt smattet.
Til sidst havde arbejderne reddet 16 ton kartofler,
og bortset fra nogle få, som min sikkerhedschef havde brug for,
fik vi dem alle ind i en kølig, mørk lade til opbevaring.
Det gav mig tid til at arbejde på mit næste
projekt til gårdbutikken...
-Hvor mange høns får du? -Tres.
Æg.
Vi vil kalde dem ikke-fritgående høns.
Vi vil kalde dem veltrænede høns.
Det kalder de dem i Vietnam.
Og det er bedre end fritgående.
Det kan jeg lide.
Min plan er at bygge et lille hønsehus
langs denne side af skoven.
Så det begynder her.
Ja.
Man kan få æggene fra denne side,
men hønsene kan ikke komme ud her og løbe rundt i skoven.
Vi må sætte nyt hegn op
og anbringe hønsenet rundt om ydersiden.
-Hvordan kan en ræv komme ind? -Nemt.
En ræv kan komme ind på under 20 minutter.
Hvor højt skal hegnet være?
Omkring 1,80.
Den næste dag mødtes vi igen for at bygge hegnet.
Hold den op mod pælens ende. Retvinklet.
Vi brugte en maskine, Kaleb kaldte...
...sin menneskedræber.
Så går vi i gang.
Din tur.
Højere.
Den bevæger sig ikke.
Så er det godt.
Det er den sidste, lille kant. Sådan.
Affyringen.
Godt klaret. Den næste.
Tager du den? Jeg kommer med den.
Vi skal have en pæl til. Vi skal have flere pæle.
Vi mødes dernede.
Tag to, hvis du kan.
Dagen fortsatte under den landlige Ant Middletons pisk.
Højere. Sådan. Tre,
fire, fem.
To til. Kom nu.
Hvorfor råber du ad mig her til morgen? Hold den.
Du tager stigen og stangen. Jeg tager det her,
og vi mødes ved den næste.
-Klar? -Vi er ikke engang halvvejs, vel?
Nej.
Endelig stod Jurassic Park færdig.
Så var det tid til at installere hønsehusene, som Lisa havde bestilt.
-Det er godt, ikke? -De ville passe ind,
hvis vi var i Camber Sands eller Tobermory.
-Det var det eller sten. -Og jeg har fuglene.
-Nå da. -Tres racerene Burford Browns.
Så lad os finde ud af det.
Vi anbringer 20 derinde, 12. Det er 20.
Tredive, 40, 50,
tre, otte. Syv for enden.
-Jeg lyttede ikke. -Jeg er med.
Hønsene var ikke begejstrede for
at skulle bo i LEGOLAND.
De er livlige. Undskyld.
Jeremy, du klarer det ikke uden foder.
Jo.
-Hvordan? -Se her.
Jeg er fuglehvisker.
Du hakker.
Man gør det sådan her.
Det er en vigtig lektie. Lad, som om du ikke er interesseret.
Du kommer slentrende og kigger den anden vej.
Og så i sidste øjeblik bøjer du dig ned...
Fandens tingest.
Til sidst var alle hønsene sikkert installeret
i deres nye huse.
Og Lisa havde en lille overraskelse.
Luk øjnene, og ræk hånden frem.
-Et æg? -Det første, ja.
De lagde det i kassen.
-Et æg. -Ja.
Lægger en høne æg ud af sin røv
eller sin vagina?
Gik du på kostskole?
Googler jeg det, vil Jeff Bezos blive bekymret for mig.
Ja.
Så ægproduktion i stor stil stod for døren.
Og forhåbentlig også kildevandet.
For der ventede et vigtigt brev på kontoret.
Det her er...
...resultaterne fra gårdens kilder.
Jeg fik vandet testet for at se, hvor mange der kan drikkes fra.
Det er noget. E. coli, dybest set.
"En type bakterie, man finder i dyr og menneskers tarme.
"Visse stammer kan forårsage diarré, madforgiftning. Lungebetændelse."
I første kilde ingen E. coli.
Og ingen E. coli i kilde to.
Kernen er, at jeg har kilderne,
kilde et og to, der er gode, og som jeg vil hælde på flaske.
Men der var også foruroligende nyheder.
Vent lidt.
"En positiv coliformprøve
bør betragtes som et tegn på afføring i kilden."
Dammen, der forsyner huset, hvor jeg bor,
er fyldt med alt i så store mængder, at...
Det forklarer, hvorfor jeg er så fuld af lort.
For det har jeg levet af de sidste par år.
Jeg er en strøm af lort.
Jeg var bekymret for, jeg ikke levede længe nok
fil at se min gårdbutik åbne,
så jeg gik ind i mit vandfiltreringslokale.
Vent. Åh, det er ret mudret.
Åh gud, er det...
Jeg vil vise, hvordan det burde se ud.
Godt,
sådan så det ud for tre måneder siden.
Og sådan ser det ud i dag.
Jeg har drukket det her.
Jeg har drukket rådne dyr og afføring.
Heldigvis er Lisa i London i dag. Jeg vil ikke fortælle...
Jeg fortæller hende ikke det her.
Det er nok det bedste. Jeg siger, alt er i orden.
Der var flere dårlige nyheder,
for selvom de var oplagret...
...begyndte tiden at løbe ud for mine kartofler.
Hvis vi graver rundt, er der en del rådne,
vi må frasortere.
Vi har dem her, som...
De er bløde og fyldt med materie.
Jeg måtte straks begynde at sælge dem.
Men gårdbutikken var slet ikke færdig.
Så i disse desperate tider fandt jeg på en desperat foranstaltning.
SELVBETJENING 15 P PER STYK 6 FOR 0,80 PUND
KARTOFFELSKAB! 15 P PER STYK
Godmorgen.
Det er 15 penny for en af dem eller 15 penny for en af dem.
Det er den eneste ulempe ved min plan.
Kartofler er der, poser er der.
Godt.
LÆG PENGE I DENNE SKUFFE!
Det viste sig, at vejsalget tiltrak folk, der var ærlige.
For det meste.
Nogle har lagt den her kapsel i.
For de er...
Men andre har faktisk lagt penge i.
Så jeg havde tjent...
...to, tre, fire, fem pund og 35.
Er det bagekartofler?
Se, se, se.
Der er store eller små.
-Jeg tager de store bagekartofler. -Hvor mange vil du have?
-Syv. -Syv?
Genialt. Se lige her.
Åh, jeg er rig.
Men jeg kunne ikke sælge 16 ton kartofler
fra et arkivskab.
Jeg havde brug for en færdig butik.
Og på den front...
...var der gode nyheder, for endelig begyndte det at ligne noget.
-Det er her til morgen. -Her til morgen?
Jeg så på den anden side i går i regnen.
Se, hvad vi lavede i går.
-Alan med det gode vejr. -Ja.
Det er okay, ikke? Med de sten.
-Dem kan jeg godt lide. -De er fine.
Flotte, store sten. Vi fik nogle gode.
Det ligner mere laden dernede.
-Det er helt rigtigt. -Ja.
Jeg må se til fårene.
Jeg sinker dig, og det ønsker jeg ikke.
-Tag kartofler med tilbage. -Det gør jeg.
-Jeg lægger nogle ind til dig. -Jeg kommer med kartofler.
Gør endelig det.
Da jeg var at gå, kom Alan pludselig i tanke
om noget andet, han manglede.
En ting, før du går,
vi må skaffe vand og el fra campingpladsen.
Så vi må tale med dem.
Den ejes af The Camping and Caravan Club.
Jeg kommer godt ud af det med dem,
for jeg har talt pænt om campingvogne.
-Fint. -Jeg har altid sagt pæne ting.
Jeg har set dem med dynamitstave.
Vi skal have fat på dem, ikke?
Det klarer jeg.
De viste sig, at The Camping and Caravan Club
med glæde ville forsyne mig med strøm og vand,
så længe jeg gav noget til gengæld.
Hej, jeg hedder Jeremy Clarkson,
og jeg har altid sagt, intet slår en campingferie.
Et sted som dette tilbyder medlemmer
adgang til den fri luft for den minimale sum af 41 pund om året.
Jeg tror, det lysner.
Og det er et godt sted at nyde sin mad under åben himmel
eller måske lidt sport med folk fra alle samfundslag.
Kom nu, overvind Brexit-tungsindet,
og hold ferie i år på en god, gammel, britisk mark.
I vil ikke fortryde det. Skål.
Med strøm og vand tilsluttet
så alting godt ud. Men så...
Det er ikke godt.
Apropos gårdbutikkens placering
har jeg tjekket ejendomsretten,
og der er en servitut,
der begrænser din brug.
Og hvad?
Jeg har et kort. Så gårdbutikken er her.
BUTIK
Er det grænsen for min jord?
Ja.
GRÆNSER
Der er et lille hjørne på den mark...
Lågen er ikke min.
ADGANGSLÅGE
Vi har ret til adgang,
og vi har ret til at bruge hele hjørnet af marken.
Men det er begrænset til landbrug.
-Vi kan bygge gårdbutikken... -Men ingen kunder kan komme frem.
...men ingen kunder kan komme frem.
-Det er småt. -Ja.
Tre meter. Det er bare lågen.
Det er lågen og et hjørne af marken.
Det er lidt under ti kvadratmeter.
For fanden da.
Jeg måtte finde de folk i landsbyen, der ejede lågen,
og håbe på, det ikke var dem,
der var imod gårdbutikken i første omgang.
Og gæt engang?
Det var de ikke!
De gav tilladelsen, så kunder kunne komme til butikken,
og arbejdet fortsatte.
Bare læs af her.
Få tønderne væk.
Til sidst,
fire uger senere end planlagt, var bygningen færdig.
Jeg tænker Fortnight and Mason's.
-Hvad? -Ved du ikke, hvad det er?
-Ingen anelse. -Det er en stor butik i London.
-Du gjorde det med vilje. -Det er som Harrods.
-Vi ved, hvad Harrods er. -Det er som Harrods.
Vi får fjernet det her lort og jævnet ud,
og så vil det hele være klart. Hvad med et toilet?
Vi må have noget. Der kommer gamle mennesker.
Jeg vil finde noget at sælge.
Det holder aldrig op med at regne.
Det har regnet i otte uger.
Nu skal du høre, det er global opvarmning.
Du har ræset rundt i biler hele dit liv.
Undskyld. Hvad er det for en bil der?
Nej, min bil er elektrisk.
I 30 år har du og andre ræset rundt i dem
og ødelagt verden for den næste generation.
Sådan noget ævl. Åh gud.
Lad os komme i gang.
Få alle rørene væk.
Luk den dør, Jason, den bliver ødelagt.
Faktisk var det meget, der skulle gøres, før laden var en rigtig butik.
Luke, jeg vil have det skrammel væk.
Men som timerne gik, rådnede kartoflerne.
Fasanerne spiste min wasabi.
Ræven kredsede om hønsehusene.
Og jagtselskabet, jeg hidkaldte,
så til den anden side, da den slentrede forbi.
Da tiden var afgørende,
besluttede jeg, at Diddly Squat-gårdbutikken skulle åbne,
ske, hvad der ville, den weekend.
Vi skal have alle kasserne op i butikken til grøntsagerne.
-Ja. -Vi skal have reklameskilte hængt op.
-Okay. -Vi skal have gårdbutikken dekoreret.
Hvad skal jeg gøre? Hvornår åbner butikken?
-I morgen klokken to. Jeg ved det. -Hvad er klokken nu?
-Tyve minutter i ti. Åbner i morgen. -Skal vi gøre alt det?
Ellers vil kartoflerne rådne.
Åbner vi ikke nu, har vi ingen kartofler.
-Alle kartoflerne vil rådne. -Ja.
Kaleb tog afsted for at få skiltene lavet,
mens jeg tog Lisa med op i butikken,
så hun kunne dekorere, og jeg kunne prøve parkeringspladsen.
DIDDLY SQUAT BUTIK
-Det er dybt. -Det er slemt.
-Klar? -Ja, vent.
-Ja. -Det er alle tiders. Endelig.
-Klar? -Ja.
-Hvor er vasken? -Hvad?
Man har en vask, hvor man skyller ting.
Vi har ingen vask. Vi har en hane.
Men lad os ikke hænge os i
manglen på afløb for at spare penge.
Fantastisk. Det er større med taget.
Ja.
Jeg lod Lisa male væggene
og gik ud for at hjælpe Kaleb med reklameskiltene.
Hvor mange kommer der lørdag?
Det er et godt spørgsmål.
Står det i Chipping Norton News?
-Nej, for det faldt mig pludselig ind... -Sociale medier.
Sociale medier. Twitter. Jeg har 7,1 millioner...
-For satan da. -...følgere.
Hvad laver du på Twitter?
Ikke noget. Twitter er bare et sted,
hvor venstreorienterede kan udtrykke sig venstreorienteret
til andre venstreorienterede.
Så måske er det ikke en gårdbutik...
-Men det er vegetarisk, ikke? -Ja. Nej, det er det.
Det er et Twitter-navn.
-Alt er vegansk. -Det er et Twitter-navn.
Vi får dem og deres ildelugtende armhuler
til at holde i en kilometerlang kø.
Da jeg havde tweetet,
kom Kaleb med et Kaleb-agtigt forslag om,
hvad vi kunne gøre med de usolgte kartofler.
Man kan faktisk have en kartoffelkamp.
Man bliver fuld og kaster kartofler på hinanden.
Man tager til fest, og hvordan virker det?
Man begynder med at hilse på.
Så bliver klokken ti. Så sker det.
Man kaster med kartofler.
Hvem er de andre kartoffelkastere?
Jeg kan ikke nævne alle,
for de vil sige: "Han har lige nævnt mit navn."
Og alle kaster med kartofler på dem, som om de kan lide det.
Dit og mit liv er helt forskellige.
GÅRDBUTIKSÅBNING DENNE LØRDAG
Skiltene var rejst, så tilbage til butikken
for at hjælpe med at opstille toilettet.
Det er en virkelig skønhed, hvad?
Vi skal bare smække det ned.
Vælter det ikke i vinden?
Det er nok bedst at bruge noget som vægt.
Sådan, makker.
Med toilettet på plads ville jeg se til Michael O'Angelo.
-Jeremy? -Ja?
Jeg talte med mor og sendte hende en video af arbejdet.
Hun sendte mig en WhatsApp tilbage.
"Åh gud. Stop med det samme.
"Du skal præparere betonblokkene, før du maler dem. Google det."
Så jeg googlede det,
og man skal lave en blanding af cement og vand
og så male det på.
Ja, men hvis vi ønsker den effekt?
Vi har ikke tid. Butikken åbner om...
-Det er for sent. -...et døgn og ti minutter.
Jeg overlod det til Lisa
og gik ud for at samle æg, vi ville sælge.
En, to.
Ingen.
Et.
Sidste chance. Med 59 høns...
Et. Hvad laver I?
Der er 11 æg.
Det er nok til en madkurv, ikke en butik.
Da jeg havde chikaneret hønsene, kørte jeg tilbage til gårdbutikken...
...og ankom i tide til et besøg af muntre Charlie.
Kunne du have bygget det et mere blæsende sted?
Jeg ved det. Men vi er naboer til oplagte kunder.
Absolut.
Charlie oplyste mig så om,
at jeg ikke kunne sælge fårekødet fra de får, jeg havde slagtet.
Kan jeg ikke sælge kødet?
Nej, ikke før du får grønt lys fra fødevarestyrelsen.
Så det frosne...
De frosne varer kan ikke sælges, før vi har...
Hun kommer vist i næste uge.
Hende, der ikke kan komme torsdage og fredage?
Kommunen kan ikke sende nogen ud.
Hvorfor ikke?
Hun arbejder kun fra mandag til onsdag.
E vi i 1974? Har jeg sovet og er vågnet op i 70'erne?
Det kan ikke passe.
Indenfor fortsatte Charlies bureaukratiske bomber.
Lisa mener, det vil være et dejligt sted at drikke kaffe.
-Folk kan sidde og drikke kaffe. -Ændring af tilladelsen.
Skal jeg have tilladelse til at bygge et bålsted?
Nej, men det kræver måske en risikovurdering.
Kan jeg sætte et skilt op? "Gå ikke ind i ilden."
"Læg dig ikke ned i ilden."
Det er godt. "Rør ikke ilden."
Så jeg siger: "Hej kunde, jeg anser dig for at være idiot."
Heldigvis slap jeg endelig
for bureaukratiet og ville gøre butikken færdig.
Det her bliver fint.
Vi har så meget at gøre.
For satan da.
Den næste dag var vejret ikke sådan.
Det var koldt og dystert,
og der var stadig problemer, der skulle løses.
GÅRDBUTIK HER
-Det er gode æg. -Har du fået dem salmonella-testet?
-Hvad? Har vi? -Har du?
Det ser godt ud.
Fantastisk. Jeg åbner den her.
Sådan. Så har vi... Når den er lukket, se...
-Nej. Det er en yogabutik. -Squat-butik.
Det lyder som et sted, man dyrker yoga.
-Diddly Squat. -Ja, når der er lukket,
er det tydeligt, hvad vi laver. Når vi har åbent,
vil kvinder komme i trikot og sige: "Kan jeg lave hunden?"
Der er et problem med kildevandet.
Jeg bestilte prøveflasker,
og de ankom i tide til åbningen af butikken,
og jeg valgte den gule.
Som I kan se,
er etiketten i orden. Jeg er glad for den.
Det er klart, men...
Det ligner en prøve.
Men så gik det løs,
alt var endelig i orden.
DIDDLY SQUAT VAND DER ER IKKE LORT I
ALT GARANTERET IKKEØKOLOGISK
FALD IKKE NED I HULLET
BRYD IKKE I BRAND!
KARTOFLER 51P/KG MINDRE END ALLE
Og vi er klar til at modtage kunder.
Spørgsmålet var,
om min besked på de sociale medier var nok
til at tiltrække folk?
Sådan. Så er det nu.
Hvad kan jeg hjælpe med? Kartofler måske?
Det er et bredt udvalg.
Det er Melody-kartofler.
De er lækre til at snitte og stege. De er virkelig gode.
-Okay. -Fantastiske bagekartofler.
-Uovertrufne til pomfritter. -Tager du American Express?
Visa.
Så da jeg var lige ved at gå i panik...
Du milde himmel.
Du altforbarmende.
Se lige dernede.
Den er så lang, som øjet rækker.
Åh gud, hvad har jeg gjort?
-Er alt i orden? -Ja.
Der er kommet langt flere, end jeg havde troet.
Min mand er blevet opereret, men ville møde dig.
-Jeg er meget taknemmelig. -En rygoperation.
Der er handicappladser.
HANDICAP-P
-Har I jeres blå skilt? -Ja.
Parker med det blå skilt. Jeg har en særlig plads.
-Tak -Tak.
Der kom også horder af mennesker til fods.
Butikken var fyldt, og Lisa havde forrygende travlt.
Hej, goddag.
Goddag. Hej.
Jeg havde besluttet,
at jeg var mere nyttig som frontfigur.
-Må jeg tage et billede? -Det er okay.
-Hvad skal jeg skrive? -Til Curtis.
Sådan. Og dine kartofler.
Det bliver 6,21 pund. Værsgo, 6,02 pund.
Det bliver 6,72 pund.
Ved nogen noget om Chelsea-Spurs?
-Hvor meget? 2,20 pund? Alt vel? -Fint, tak.
Værsgo, og dine kartofler. Vil du have kagen?
Hvilken avis er du fra?
Cotswolds Gentleman.
-Cotswolds Gentleman? -Ja.
Jeg kan lide idéen om at komme i Cotswolds Gentleman.
Mens kunderne strømmede til, opstod der et problem.
Parkeringspladsen var blevet en sump.
Der er et problem.
Jeg så det som en PR-katastrofe,
mens Kaleb så det som en forretningsmulighed.
Du opkræver ikke folk penge for at trække dem fri.
Nej, det gør du ikke.
Det kan du ikke. Det er ikke fair. Det er en butik.
Du er her for at yde en tjeneste med min kraftfulde traktor.
-Ja, nu jeg tænker over det. -Må jeg få mine ti pund tilbage?
Du betaler ham ikke. Kaleb, giv ham...
-Jeg gav ham ti pund. -Der kan du se? Forretningsidé.
Det er tyveri.
Som eftermiddagen gik, blev kunderne ved med at komme.
Det er lidt over tre kilo, lad os sige tre kilo.
Et kort vil være lettere.
Jeg bærer det til bilen.
Tak.
Jeg kan ikke sælge kød, men jeg har lidt fårekød.
Mange tak. Og det er ti pund for at komme ud.
Hvis du vil have mit kød, er det omme bagved.
Efter en hektisk dag var det tid at lukke dørene...
-Tak for besøget. -Mange tak.
Nyd jeres kartofler.
...og tælle op.
Fyrre, 60, 80, 120.
Får vi brug for en af de der Pablo Escobar-tællemaskiner?
Du ved, som narkohandlere, hvor de...
Et hundrede og halvtreds...
Jeg vil mene, vi har omkring
et hundrede og tres, 170, 175 deri.
-Et hundrede og femoghalvfjers? -Ja.
-Femoghalvfjers pund. -I kontanter.
-Jeg ved det... -Og jeg havde ret travlt...
-Hvor meget med kreditkort? -Hvor meget tror du?
Det ved jeg ikke. 100 pund? 200 pund?
Nej, 897,76 pund. Vi klarede det næsten.
Syvogfirs?
-Ja, 897,76 pund. -Plus 100...
-Plus 100... Vi går til bekendelse. -Så 170.
Et hundrede og...
Halvfjerds, så over et tusinde.
-Jeg ved det. -Jeg er rigtig god.
-Det er en masse salg. Vi har... -Der er stadig mange...
...solgt mange kartofler.
Og vi har mange tilbage, Jeremy.
Men uanset hvad var butikken nu kendt,
og der var endnu en dag i morgen.
Men det var der så ikke.
Jeg er blevet lukket.
Jeg står med et brev fra byrådet i hånden.
De er ikke glade for mit bliktag.
De vil have skifer.
Er de ikke tilfredse, har jeg ingen byggetilladelse.
Uden den kan jeg ikke åbne.
Så det er historiens korteste levetid for en gårdbutik.
Noget vil gå rigtigt en dag.
Det er det nødt til.
NÆSTE GANG
Åh, se lige.
Økoflippere vil savle over det.
Hvad fanden laver du heroppe?
Tekster af: Maria Kastberg
Kreativ supervisor Toni Spring