CLARKSONIN FARMI
3. OSA - SHOPPAILU
Vaikka hullu syksy oli sotkenut
viljelysuunnitelmani,
joinain päivinä aurinko tuli esiin,
ja Kaleb pääsi traktoroimaan.
Yhtenä näistä harvinaisista hetkistä päätin, että tarvitsemme herkkuja.
Olen matkalla paikalliseen maatilapuotiin
hakemaan kyntömiehen lounaan. Tai mitä siihen tarvitaan.
Täällä ollaan.
Olet saapunut määränpäähäsi.
No niin.
Vähän noita,
kinkkua, lihapiirakka.
Ai niin, juusto.
Onko teillä norjalaista Jarlsbergiä?
-Ei ole. -Cheddaria?
Meillä on hyvää, vahvaa cheddaria.
Onko tämä todella valmistettu täällä?
Kyllä on.
Ei mitään nähtävää.
Tarvitaan rapea leipä ja voita.
Yksi kyntömiehen lounas.
-Hienoa. Kiitos paljon. -Kiitos.
-Mikä on loppusumma? -83,44 puntaa.
Laitan nämä päälle.
Tarvitaan vähän enemmän siis.
Oliko se 83? 30...
40. Tuossa on 90.
Haluatko kuitin?
Haluan, koska muuten kukaan ei usko minua.
Kiitos.
DAYLESFORDIN LUOMUTILA
Tämä osoittautui kuitenkin viisaaksi sijoitukseksi,
koska matkalla kotiin
5 miljoonan watin hehkulamppu syttyi päässäni.
Maatilapuoti? Miksi en tekisi sitä?
Jos pystytän pienen ladon jonnekin,
täytän sen maatilan tuotteilla...
Se ei ole huono idea.
Itse asiassa se oli loistava ajatus,
ja minulla oli jopa sijainti mielessä.
Tätä ei käytetä maanviljelyyn. Se on vain joutomaata.
Tuolla on tie ja portti, joten tähän on helppo tulla.
Ja mikä parasta, näiden puiden takana... Katsokaa.
Tämän pienen portin takana
on leirintäalue.
Loputtomasti vaihtuvia asiakkaita,
jotka eivät voi kertoa muille,
kuinka huono puotini on, jos se on huono.
Ei puskaradiota.
Kun sijainti oli päätetty, pyysin Alanin,
joka on ollut rakentajani 25 vuotta, tutkimaan paikkaa.
Katso, että reuna on suorassa.
Sen pitää olla linjassa kukkulan kanssa,
eli suora kulma tuosta.
Minulla ei ollut vielä rakennuslupaa,
mutta Alan sanoi, että siitä huolimatta
voisimme aloittaa poistamalla maan päällikerroksen.
Kuoritaan maa, jotta nähdään, mitä siellä on.
Kaikki on valmista.
-En ole aloittanut liian aikaisin? -Et.
-En ole rikkonut lakia? -Et ole.
Hyppäsin välittömästi
Alanin ison kaivurin ohjaamoon.
Katsokaapa tuota.
Sitten mennään.
Pakuni, voi jestas.
Hitto.
Varovasti. Ota ruoho pois.
Liian syvä.
Ei niin syvää.
Kaivuutaitoni olivat heikot.
Helvetti. Se on kuin uima-allas.
Kun Alan ehdotti, että menen tekemään jotain muuta,
lähdin tarkistamaan pientä kokeellista perunapeltoa,
jonka istutin pari kuukautta aiemmin.
Olen kasvattanut asian!
Toinenkin!
Niitä on miljoonia. Ainakin viisi.
Katsokaa tuota.
Ja taas yksi.
Kun olin kaivelemassa, Sukkela Charlie piipahti.
Ovatko ne hyviä? Tiedän, että tuo on ruokaperuna
ja nuo varhaisperunoita.
-Eli salaattiin. -Ne ovat kaikki samaa.
Ne ovat Melodya, hyvää lajiketta. Niistä tulee hyviä.
Minulla on kestänyt lähes puoli tuntia käydä läpi tuo.
Minulla on yksi ämpäri. Montako ämpärillistä saan täältä?
Pitäisi saada 14 - 16 tonnia eekkeriltä.
-Tässä on kaksi eekkeriä. -Sanoitko 14 tonnia?
-Niin. -Tulee tästä?
-Kahdesta eekkeristä? -Kyllä.
Se on paljon ranskalaisia.
Voisin laittaa ne maatilapuotiin,
paitsi että sitä ei ole rakennettu vielä, eikä rakennuslupaa ole.
Jos saamme puodin rakennettua kuudessa viikossa,
jos rakennuslupa tulee tällä viikolla...
-Niin. -Säilyisivätkö nämä kuusi viikkoa?
Kyllä se onnistuu.
Miten voin estää näitä pilaantumasta kuusi viikkoa?
Meidän on leikattava ne ruiskutuksen sijaan.
-Tarkoitatko ruohonleikkuria? -Kyllä, pois vaan.
Lehdet leikataan pois ja sitten ne vain nukkuvat?
Ne ovat lepotilassa ja kuori paksuuntuu.
-Ja se on hyvä asia? -Kyllä.
Sen avulla se säilyy pidempään.
Kaleb lainasi minulle leikkuriaan,
ja näytettyään minulle, miten se toimii...
Noin. Jalat ovat käytössä. Paina sitä uudelleen.
...lähdin pellolle.
Otan lehdet pois perunoistani.
Se vie perunalta kyvyn kasvaa,
jolloin se vain lepää maaperässä.
Kyllä traktori on hyvä.
-Jeremy, kuuletko? -Juu kuuluu.
Haluat ehkä laskea leikkurin, se voisi auttaa.
Aloittelijan virhe.
Joo, tiesin sen. Palaan nyt alkuun
ja teen sen sitten leikkuri alhaalla,
koska uskon, että siinä on valtava ero.
Niinhän siinä oli, ja vihdoin homma luisti.
Hän tekee hyvää työtä.
Kun perunat nukkuivat sikeästi maassa,
olin vapaa keskittymään puotini muihin tuotteisiin.
Olen tutkinut asioita ja kävi ilmi, että kylä, Chadlington,
on nimetty Pyhän Chadin mukaan, joka on kaivojen ja lähteiden
suojeluspyhimys.
Koko kylä sai juomavetensä
lähteistä tällä tilalla.
Mutta eräänä iltana vuonna 1972,
vesilautakunta vaihtoi kaikki vesijohtoveteen.
Ja kyläläiset raivostuivat.
Parlamentissa esitettiin kysymyksiä.
Paikallinen TV-kanava lähetti toimittajan Chadlingtoniin
raportoimaan asiasta. Minulla on siitä pätkä täällä.
Kiintoisa demokratian oppitunti täällä Chadlingtonissa.
Tuo on Chris Tarrant. Oikeasti.
Tuosta kaikki alkoi.
Viranomaiset voivat laittaa hanoihin mitä haluavat,
mutta eivät pysty pakottamaan kyläläisiä
juomaan sitä.
Rva Cooney, olette juonut lähdevettä.
Mikä siinä on niin erikoista?
Se on puhdasta. En halua sitä toista saastaa.
Mistä ette pidä vesijohtovedessä?
Se on kamalaa.
Meillä oli akvaariossa trooppisia kaloja,
mutta veden vaihduttua ne kuolivat.
Siihen sekoitetaan viemärivettä viereisistä kylistä.
Kaikki jätevesi tulee siihen.
Paikalliset haluavat juoda vain tätä.
He ovat tehneet niin vuosisatoja, ja se on hienoa.
Hän ehti raportoida ensin vesijutun
ja oli ennen minua Haluatko miljonääriksi -visassa.
Elän miehen varjossa.
Mutta nyt minä vetäisin pidemmän korren,
koska toisin Chadlingtonin lähdeveden takaisin.
Haluan nähdä lähteen, koska en ole aiemmin kiinnittänyt
niihin huomiota.
Lisan ja minun ensimmäinen tehtävä oli ottaa näytteitä testattavaksi.
Otatko sitä suoraan ulostuloaukosta?
Kyllä.
Juuri näin Perrier tekee.
Se on herkullista.
Katsokaa, kuinka nopeasti pullo täyttyy.
Tämä voisi olla kuin tee se itse -kauppa, joka palkkaa vanhuksia.
Hankitaan kasa vanhuksia putouksen pohjalle
pulloja täyttämään.
Se olisi fantastista, tuottavaa työtä vanhuksille.
Tällaisesta myönnetään ritarin arvo.
Lähetettyäni näytteet labraan sain toisen neronleimauksen.
Tämä on maustekrassi eli wasabi,
joka tunnetaan vihreänä kultana,
koska tämä maksaisi kaupassa 52 puntaa,
saman kuin puoli tonnia porkkanoita.
Syötävä osa on kuoren alla.
Yleensä japanilaisravintoloiden vihreä, tulinen wasabitahna
on oikeasti sinappia ja piparjuurta,
johon on lisätty keinotekoisia makeutusaineita ja väriä.
Tämä on aitoa ja oikeaa.
Jos voin kasvattaa tätä täällä,
voin selailla G5-esitteitä tuota pikaa.
Fantastista.
Se on täällä nyt. Täällä.
Maustekrassia ei ole helppo kasvattaa.
Se vaatii virtaavaa vettä, joka on juuri oikean lämpöistä
ja jolla on juuri oikea pH-arvo.
Kun olin löytänyt sopivan puron,
minun piti rakentaa penkki, mihin tarvitsin koneen.
Yksisylinterinen moottori,
0,16 litraa, huippunopeus: 5 km/h.
Kutsun sitä James Mayksi.
Olen nyt istuttanut noin 100 maustekrassia.
Jos ne kaikki selviytyvät,
tienaan 5 000 puntaa juurista
ja ehkä vielä tonnin lehdistä.
Se on enemmän kuin saa
kymmenistä hehtaareista vehnää.
Tässä ne rahat ovat.
Sitten irtauduin maatilapuodin töistä,
koska Charlie oli ahdistellut minua siitä, että työkoneeni
on jätetty ulos.
Ryhdyin varkaudenestotoimenpiteisiin juuri nimitetyn turvallisuuspäällikköni,
kivimuurari-Geraldin kanssa.
Sanoinhan, että pystyn siihen.
Jeesus Kristus.
Liiku nyt.
No niin.
Riittää.
Juu.
-Kuule, 17.40. -Selvä.
Ennen kuin Chequersista lähetetään etsintäpartio,
sinun pitäisi mennä sinne.
Oli mukava nähdä taas, kiitos.
Joo.
Laitteeni olivat nyt turvassa.
Minulla olisi pian tavaraa mitä myydä,
ja rakennuslupa pitäisi saada näinä päivinä.
Kaikki sujui hyvin, kunnes...
Mitä?
Sain huonoja uutisia valtuustolta.
Kylä on vastustanut puotisuunnitelmaani.
"Seuraavista syistä..."
Valitukset liittyvät riskiin kylän muuttumisesta,
ja vahingosta kylän kaupoille.
Tämä on pieni, vanhanaikainen kylä.
Ihmiset eivät ole kovin innostuneita.
Ihmiset ovat hämillään tilanteesta,
emmekä tiedä, mitä Jeremy aikoo seuraavaksi.
Hän räjäytti talonsa.
Koirat haukkuivat, ja ihmiset ajattelivat maailmanlopun tulleen.
Charlie selitti nopeasti, miten minun pitäisi
käsitellä vastalauseita.
"Vaikka se ei ensilukemalta ole selkeää...
"Olen käsitellyt kysymyksiä
"liiketoimintasuunnitelmassa."
"Mikä on liiketoimintasuunnitelma?" LTS-esimerkkejä.
"Asiakkaiden prioriteetit ja tarpeet.
"Reitit markkinoille. Tuote, palvelut ja kilpailuetu.
"Myynti, arvot, kate.
"Strateginen toimintasuunnitelma..." Tässä menee viikko.
Kirjoitettuani jokaisen Diilissä kuullun lauseen,
lähetin liiketoimintasuunnitelman, ja hämmästyttävää kyllä, se toimi,
koska pian sen jälkeen rakennuslupa myönnettiin.
Kippaa se tuonne. Kaikki pohjalle.
Tämä tarkoitti, että Alan voisi vihdoin alkaa rakentaa.
Kippaa tuonne vain.
Käsken kaivurin siirtää sen. Kärryt pois tieltä.
Mutta hän oli nyt viikon aikataulusta jäljessä,
joka oli viikko, jota perunoilla ei ollut.
Kaiken lisäksi vanha vihollinen palasi.
Hyvänen aika.
Miten näissä olosuhteissa voi rakentaa mitään?
-Oletko koskaan nähnyt täällä märempää? -En koskaan.
Saamme kaikki juoksuhautajalat.
Ei, ongelmani on tonneittain perunoita,
jotka eivät säily ikuisesti. Joten, kauanko menee?
"Kauanko menee?"
Jos sää selkenee, ehkä kahdeksan viikkoa.
Ei. Ei voi mennä.
Satoi lakkaamatta päiviä.
Ja kun se lopulta helpotti,
tältä puodin perustukset näyttivät.
Siitä on kolme viikkoa, kun kaivoin perustan puotia varten.
Ja näin on käynyt.
Ihme, ettei Ympäristökeskus syytä minua
laittomasta järvestä.
Rakennuslupa tulee,
ja saamme suurimmat sademäärät
sitten edellisen ennätyksen.
Meneekö maanviljelyssä mikään putkeen?
Kun rakennusaikataulu oli mennyt uusiksi,
prioriteetti oli saada perunat säilymään.
Ne piti kaivaa ylös ja varastoida. Siihen tarvitsin koneen.
Ja täällä, missä kukaan ei kasvata pottuja,
sellaista oli vaikea löytää.
Mutta Kalebin iloksi onnistuin löytämään yhden.
Se on romu.
Helvetti soikoon.
Rengas on vanha ja tyhjä.
Nämä täytyy saada liikkeelle. Ne pitää lämmittää.
Tämä pitää rasvata uudelleen. Tuo on vanhaa rasvaa.
Ihan vihreä ja likainen. Paska laite.
Lopulta hän lopetti valittamisen ja sai sen toimimaan.
Paikallisten lasten avulla hidas, raskas työ alkoi.
Olemme tehneet alusta tänne saakka
ehkä neljässä tunnissa.
Ja kaikki tuo on vielä tekemättä.
Ja oli syytä pitää kiirettä.
Tämä on mustunut.
Tuo myös ja se on vähän pehmeä.
Lopulta työläiset pelastivat 16 tonnia perunoita,
ja lukuun ottamatta muutamaa, jotka Gerald tarvitsi,
laitoimme ne kaikki viileään ja pimeään varastoon.
Sain aikaa aloittaa seuraavan
maatilapuotihankkeeni.
-Montako kanaa aiot hankkia? -60.
Munat.
Emme kutsu niitä ulkokanoiksi.
Ne ovat liikunnallisia kanoja.
Siksi niitä kutsutaan Vietnamissa.
Ja se on parempi kuin ulkokana.
Tykkään siitä.
Suunnitelmani on rakentaa muutamia kanakoppeja
puiden tälle puolelle.
Alkaen tästä.
Niin.
Joten munat saa tältä puolelta,
mutta kanat voivat mennä tuolta puolelta ulos metsikköön.
Täytyy rakentaa uusi aita
ja laittaa ympärille kanaverkkoa.
-Miten kettu pääsisi sinne? -Kuin kettu.
Se onnistuisi varmasti alle 20 minuutissa.
Kuinka korkea aidan pitää olla?
180-senttinen.
Seuraavana päivänä kokoonnuimme rakentamaan aidan.
Pidä sitä pylvään juuressa. Tasaa se.
Käyttäen laitetta, jota Kaleb kutsui
miehentappajakseen.
Ja sitten aloitetaan.
Sinun vuorosi.
Korkeammalle.
Se ei liiku.
Löysää vähän.
Viimeinen pikku punnerrus. Noin.
Polte.
Hyvä. Seuraava.
Tuotko tuon? Minä otan tämän.
Tarvitsemme uuden tolpan. Pitää hakea niitä lisää.
Tavataan siellä.
Tuo kaksi, jos voit.
Ja niin päivä jatkui maalaispiiskurin tiukassa komennossa.
Korkeammalle. Nyt. Kolme,
neljä, viisi.
Kaksi lisää vielä.
Miksi huudat minulle tänään? Pidä tuota.
Ota tikkaat ja pylväs, minä otan tämän
ja nähdään seuraavalla.
-Valmiina? -Emmekö ole edes puolivälissä?
Emme.
Lopulta Jurassic Park oli valmis.
Sitten oli aika asentaa kanakopit, jotka Lisa oli tilannut.
-Hyvät, eikö? -Ne sopisivat,
jos olisimme rantalomakohteessa.
-Joko tämä tai kivipinta. -Minulla on linnut.
60 puhdasrotuista Burford Brownia.
Selvitetään tämä.
Voimme laittaa 20 tänne, 12. Siinä on 20.
30, 40, 50...
Kolme, kahdeksan. Seitsemän viimeiseen.
-En kuunnellut. -No minä tiedän.
Kanat eivät olleet innoissaan
Legolandissa asumisesta.
Nämä ovat terhakoita. Anteeksi.
Et kai yritä tuota ilman ruokaa.
Kyllä yritän.
-Miten? -Katso tätä.
Olen lintukuiskaaja.
Nokkava nokkija.
Näin se tehdään.
Tärkeä opetus. Teeskentele, ettet ole kiinnostunut.
Kuljet rennosti, katsot toiseen suuntaan.
Ja sitten, viime hetkellä, syöksyt...
Helvetin tipu.
Lopulta kaikki kanat oli turvallisesti asetettu
uusiin taloihinsa.
Ja Lisalla oli minulle yllätys.
Sulje silmäsi ja ojenna kätesi.
-Muna? -Ensimmäinen muna.
Ne munivat sen laatikkoon.
-Muna. -Niin.
Muniiko kana perseestään
vai emättimestään?
Opiskelitko sisäoppilaitoksessa?
Jos googlaan sen, Jeff Bezos huolestuu minusta.
Luultavasti.
Täysimittainen munantuotanto oli lähellä.
Ja toivottavasti niin myös lähdeveden pullotus.
Toimistolle oli saapunut tärkeä kirje.
Nämä ovat
tulokset kaikista tilan lähteistä.
Testautin ne nähdäkseni, mitkä ovat juotavia.
Joku, kolibakteeri.
"Bakteerityyppiä esiintyy eläinten ja ihmisten suolistossa.
"Kannat voivat aiheuttaa ripulia, ruokamyrkytyksen... Keuhkokuume."
Eli lähteessä yksi, ei kolibakteeria.
Eikä toisessakaan.
Tärkeintä tässä on,
että lähteet yksi ja kaksi, joista haluan pullottaa, ovat hyviä.
Oli kuitenkin myös melko huolestuttavia uutisia.
Hetkinen.
"Positiivinen koliforminäyte
"on merkki ulosteista vesilähteessänne."
Lampi, josta tulee vesi asuintalooni,
on täynnä ties mitä ja runsain mitoin...
Se selittää, miksi puhun niin paljon paskaa.
Sitä olen niellyt nämä viime vuodet.
Varsinainen kikkareiden koski.
Olin nyt huolissani, etten eläisi
puodin avajaisiin saakka,
ja menin taloni suodatushuoneeseen.
Hetkinen. Se on melko mutainen.
Voi luoja, sehän on...
Näytän, miltä sen pitäisi näyttää.
Tältä se näytti kolme kuukautta sitten.
Ja tältä se näyttää nyt.
Olen juonut tätä.
Olen juonut mätäneviä eläimiä ja ulosteita.
Onneksi Lisa on tänään Lontoossa. En kerro hänelle, että...
En kerro, että näin on tapahtunut.
Se tuntuu olevan parasta. Sanon vain, että kaikki on hyvin.
Oli enemmän huonoja uutisia,
sillä vaikka ne olivat varastossa...
pottujeni aika alkoi loppua.
Jos kaivelemme, täällä on aika paljon mätiä,
jotka pitäisi poistaa.
On näitä, jotka...
Pahoittelut herkille, mutta nämä ovat aivan mätiä ja kamalia.
Minun piti alkaa myydä niitä välittömästi.
Mutta puoti ei ollut läheskään valmis.
Näinä epätoivoisina aikoina keksin epätoivoisen toimenpiteen.
ITSEPALVELU - PAIKALLISET POTUT 15 PENNIÄ
PERUNALIPASTO!
Huomenta.
15 penniä tästä tai tästä.
Se on suunnitelmani ainoa heikko kohta.
Perunat ovat tuolla, pussit tuolla.
Hyvä.
JÄTÄ RAHA TÄHÄN LAATIKKOON!
Kävi ilmi, että itsepalvelupotut houkuttelivat rehellisiä ihmisiä.
Suurimmaksi osaksi.
Joku jätti tämän pullonkorkin.
Koska on...
Mutta jotkut jättivät aitoa rahaa.
Olen ansainnut...
kaksi, kolme, neljä, 5,35 puntaa.
Mitä ne ovat? Kuoriperunoita?
Katsokaa.
On isoja tai pienempiä.
-Otan isoja. Teen uuniperunoita. -Montako haluat?
-Seitsemän. -Seitsemän?
Loistavaa. Katsokaa.
Olen niin rikas.
En kuitenkaan aikonut myydä 16 tonnia perunaa
arkistokaapista.
Tarvitsin valmiin kaupan.
Ja sillä rintamalla...
oli hyviä uutisia, koska se alkoi muotoutua.
-Tämä on tältä aamulta. -Tältä aamultako?
Katsoin toista puolta eilen sateessa.
Katso, mitä teimme eilen.
-Hyvän sään Alan. -Joo.
Se on hyvä, eikö? Nuo kivet ja kaikki.
-Pidän isommista kivistä. -Ne ovat hyviä.
Isompi murikka. Niitä on muutama.
Muistuttaa enemmän tuota latoa tuolla.
Aivan oikein.
Minun pitää mennä hoitamaan lampaita.
Ja luulen, että hidastan sinua, mitä en halua tehdä.
-Tuo pari pottua tullessasi. -Selvä.
-Ostan muutaman. -Tuon sinulle perunoita.
Kiitos.
Kun olin lähdössä, Alan muisti yhtäkkiä
jotain muuta, mitä tarvitsi.
Yksi asia ennen kuin lähdet.
Meidän on saatava vesi ja sähkö leirintäalueelta.
On juteltava heille.
Karavaanarijärjestö omistaa sen.
-Niinkö? -Tulemme hyvin toimeen,
koska pidän asuntovaunuista.
-Loistavaa. -Olen aina ollut mukava.
Olen nähnyt, millaisia he ovat vihaisina.
Meidän pitää puhua heille.
Minä hoidan sen.
Kävi ilmi, että karavaanarit
toimittavat mielellään minulle sähköä ja vettä,
kunhan annan heille jotain vastineeksi. Niinpä...
Hei, olen Jeremy Clarkson
ja, kuten olen aina sanonut, mikään ei voita asuntovaunulomaa.
Tällainen alue tarjoaa karavaanarijärjestön jäsenille
pääsyn ulkoilmaan niin vähällä kuin 41 punnalla vuodessa.
Luulen, että sää kirkastuu.
Ja se on hyvä paikka nauttia ulkona syömisestä,
tai ehkä urheilla eri elämänaloilta tulevien ihmisten kanssa.
Joten karkota Brexit-murheet
ja vietä lomasi vanhalla kunnon brittiläisellä pellolla.
Et tule katumaan sitä. Kippis.
Sähkö ja vesi yhdistettynä
kaikki näytti hyvältä. Mutta sitten...
Uutiset eivät ole hyviä.
Paikka, jonka katsoimme tilapuodille...
Olen tutkinut omistusoikeutta,
ja siinä on rajoittava ehto,
joka rajoittaa käyttöäsi.
Ja mitä?
Minulla on kartta. Maatilapuoti on tulossa tänne.
PUOTI
Onko tuo maitteni raja?
On.
RAJA
Ja pellossa on pieni kulma...
Portti ei ole minun.
KULKUPORTTI
Meillä on kulkuoikeus,
ja meillä on käyttöoikeus koko pellon kulmaan.
Mutta se on rajoitettu maatalouskäyttöön.
-Voimme rakentaa puodin... -Mutta asiakkaat eivät pääse sinne.
...asiakkaat eivät pääse sinne.
KUSESSA
-Se on pieni. -Niin on.
Kolme metriä. Vain portti.
Kyse on vain portista ja pellon kulmasta.
Luultavasti, kuten sanot, noin 9 neliöstä.
Voi luojan tähden.
Minun oli siksi etsittävä kylästä portin omistavat ihmiset,
toivoen, etteivät he olleet
alusta lähtien vastustaneet puodin rakentamista.
Ja arvatkaa mitä.
He eivät olleet!
Sain luvan asiakkaille tulla kauppaan,
joten työ jatkui.
Kippaa tuohon, Brad.
Kottikärryt pois tieltä.
Kunnes lopulta,
neljä viikkoa suunniteltua myöhemmin, rakennus oli valmis.
Ihan kuin Fortnum & Mason, mielessäni.
-Kuin mikä? -Älä sano, ettet tiedä mikä se on.
-Ei aavistustakaan. -Se on iso kauppa Lontoossa.
-Teit tuon tahallasi. -Se on kuin Harrods.
-Tiedämme, mikä Harrods on. -Samanlainen.
Siivoamme rojut ja korjaamme pihan,
ja se on valmis. Entä vessa?
Täytyy keksiä jotain. Vanhoja ihmisiä tulee.
Menen etsimään jotain myytävää.
Sade ei vain lopu koskaan.
Se ei ole lakannut kahdeksaan viikkoon.
Kerronpa jotain. Syynä on ilmaston lämpeneminen.
Sinä olet ajanut autoilla kilpaa koko elämäsi.
Anteeksi, mikä auto tuolla on?
Ei, minun pakuni on sähköauto.
Kolmekymmentä vuotta ajelua, sinä ja muut,
pilasitte maailmamme seuraavalle sukupolvelle.
Uskomatonta hevonpaskaa. Voi luoja!
Jatketaan.
Viekää kaikki putket pois.
Sulje ovi, Jason, se vahingoittuu.
Todellisuudessa ladosta oli vielä matkaa puodiksi.
Luke, haluan roskan pois täältä.
Mutta jokainen kuluva tunti perunani mädäntyivät.
Fasaanit söivät wasabiani.
Kettu kierteli kanalaa.
Ja metsästäjä, jonka piti hoitaa asia,
oli tietty puhelimessa, kun se kulki ohi.
Koska aika oli kortilla,
päätin, että Diddly Squat -maatilapuoti aukeaisi,
tulkoon mitä vain, sinä viikonloppuna.
Kaikki vihanneslaatikot on saatava puotiin.
Mainoskyltit täytyy ripustaa.
Ja puoti on sisustettava.
Mitä haluat minun tekevän? Milloin kauppa aukeaa?
-Huomenna, kello kaksi. Tiedän. -Paljonko kello on nyt?
-9.40 perjantaina. Se aukeaa huomenna. -Pitääkö kaikki saada tehtyä?
Muuten perunat mätänevät.
Jos emme avaa nyt, meillä ei ole perunoita.
-Ne kaikki pilaantuvat. -Niin.
Kaleb kiirehti teettämään kylttejä,
ja minä vein Lisan puotiin,
jotta hän voisi alkaa sisustaa, ja minä voisin testata pysäköintialueen.
MAATILAPUOTI
-Se on todella syvää. -Huono juttu.
-Valmiina? -Kyllä, odota.
Hienoa. Viimeinkin.
-Valmiina. -Joo.
-Missä pesuallas on? -Mikä?
Allas, jossa huuhdot tavarat.
Ei sellaista ole. Meillä on hana.
Mutta ei juututa siihen,
että säästimme viemäröinnissä.
Näyttää upealta. Isompi katon kanssa.
Kyllä.
Jätin Lisan maalaamaan seiniä
ja menin auttamaan Kalebia kyltin kanssa.
Montako ihmistä tulee lauantaina?
Hyvä kysymys.
Laitoitko ilmoituksen paikallislehteen?
-En, koska mieleeni juolahti... -Sosiaalinen media.
Sosiaalinen media. Twitterissä minulla on 7,1 miljoonaa...
-Voihan helvetti. -...seuraajaa.
Mitä Twitterissä tehdään? En käytä sitä.
Ei mitään. Twitter on mahdollisuus
hyvin vasemmistolaisten ilmaista yhä vasemmistolaisempia näkemyksiä
toisille vasemmistolaisille.
Joten en ole varma, onko se puodin...
-Hei mutta sehän on kaikki kasvista? -Onhan se.
Kyllä, se on Twitter-kulma.
-Kaikki menee vegaaniseksi. -Sopii Twitteriin.
Kristus, saamme ne haisevine kainaloineen
jonottamaan kilometrin tuolla.
Kun olin lopettanut twiittaamisen,
Kaleb keksi Kaleb-tyyppisen ehdotuksen
myymättömille perunoille.
Perunoilla voi järjestää perunasodan.
Sinne mennään, juodaan kännit ja heitetään toisia perunoilla.
Siis mennään juhliin, ja miten se toimii?
Aloitetaan kysymällä, mitä kuuluu.
Sitten kello tulee kymmenen ja siinä se.
Aletaan vain heitellä perunoita.
Keitä nämä muut perunanviskojat ovat?
En voi nimetä heitä,
koska he kuulisivat siitä.
Ja kaikki alkaisivat heittää heitä perunoilla.
Elämäsi ja minun elämäni ovat uskomattoman erilaisia.
AVAJAISET LAUANTAINA
Kun kyltit oli pystytetty, palasimme puotiin...
auttamaan bajamajan pystytyksessä.
Se on upea ilmestys, eikö?
Mätkäisemme sen vain maahan.
Eikö se kellahda tuulessa?
Paras tukea se jollain painavalla.
Kiitti, kaveri.
Kun vessa oli paikoillaan, kävin katsomassa Michael O'Angeloa.
-Joten, Jeremy? -Joo?
Lähetin äidille videon siitä, mitä teen.
Hän vastasi viestillä:
"Hyvänen aika. Lopeta heti.
"Kevyttiilet pitää valmistella, ennen kuin ne maalataan. Googlaa se."
Googlasin sen.
Pitäisi sekoittaa sementtiä ja vettä,
ja maalata sen päälle.
Jos vain sanomme, että halusimme tällaisen.
Meillä ei ole aikaa. Puoti aukeaa...
-On liian myöhäistä. -24 tunnin päästä.
Jätin Lisan maalaamaan
ja menin keräämään munat, jotka myisimme.
Yksi, kaksi.
Ei yhtään ainuttakaan.
Yksi.
Viimeinen tilaisuus. 59 kanaa...
Yksi. Mitä te teette?
Yhteensä 11 munaa.
Se riittää piknikille, ei kauppaan.
Saarnattuani kanoille ajoin takaisin puodille...
ja saavuin juuri sopivasti Sukkelan Charlien vierailulle.
Ajattelin tänne kävellessäni, ettet tuulisempaa paikkaa löytänyt?
Tiedän, mutta olemme asiakkaiden lähellä.
Ehdottomasti.
Sitten Charlie ilmoitti minulle,
etten voisi myydä lampaanlihaa lampaista, jotka olin teurastanut.
Enkö voi myydä lihaa?
Et, ennen kuin olet saanut hyväksynnän Ruokavirastolta.
Eli se jäätynyt...
Jäädytetty tavara pysyy myymättä, kunnes meillä on...
Hän taitaa tulla ensi viikolla.
Sekö, joka ei voi tulla loppuviikosta?
Kunta ei voi lähettää ketään.
Miksi ei?
Koska hän työskentelee vain alkuviikot.
Onko nyt vuosi 1974? Olenko nukkunut ja herännyt 70-luvulla?
Johan nyt.
Sisällä Charlie tiputteli lisää byrokratiapommeja.
Lisan mielestä tuossa on ihana kahvittelualue.
-Ihmiset voivat istua kahville. -Muutos rakennuslupaan.
Tulisijan rakentaminen. Tarvitsenko siihen luvan?
Et, mutta ehkä riskiarvion.
Voinko laittaa lapun ulos? "Älä kävele tulessa."
"Älä makaa tulessa."
Se on hyvä. "Älä koske tuleen."
Sanon siis: "Hei asiakas, taidat olla vähä-älyinen."
Lopulta pakenin
byrokratiaa ja jatkoin puodin viimeistelyä.
Tämä toimii.
Tekemistä on niin paljon.
Voi helvetti.
Seuraavana päivänä sää ei ollut tällainen.
Se oli kylmä ja synkkä,
ja vielä oli ongelmia käsiteltävänä.
-Ne ovat hyviä munia. -Mutta sinulla on salmonellatesti?
-Mitä? Onko meillä? -Onko sinulla?
Näyttää tosi hyvältä.
Loistavalta. Avaan tämän.
Näin. Ja sitten tuolla... Kun se on suljettu...
-Ei, ei. Se on joogakauppa. -Kyykkykauppa.
Kuulostaa joogauspaikalta.
-Diddly Squat. -Kun olemme kiinni,
on selvää, mitä teemme. Kun olemme auki,
naiset tulevat trikoissa tekemään alaspäin katsovaa koiraa.
Pieni ongelma lähdeveden kanssa.
Tilasin neljä näytepulloa,
ja ne saapuivat ajoissa avajaisia varten,
mutta valitsin keltaisen.
Ja kuten näette,
etiketti on hyvä. Olen tyytyväinen.
Se on kirkasta, mutta...
Se näyttää pissanäytteeltä.
Kuitenkin, kun h-hetki lähestyi,
kaikki oli lopulta kunnossa.
EI SISÄLLÄ PASKAA
MIKÄÄN EI LUOMUA
ÄLÄ PUTOA KOLOON
ÄLÄ SYTY TULEEN!
PERUNOITA
Ja olimme valmiita vastaanottamaan asiakkaita.
Kysymys kuului,
oliko somepäivitykseni riittänyt
tuomaan ihmisiä paikalle?
Nyt aloitetaan.
Saisiko olla jotain? Perunoita ehkä?
Laaja valikoima perunoita.
Kyllä. Ne ovat Melodya.
Ne ovat herkullisia tikuiksi, paahtamiseen todella hyviä.
-Okei. -Uuniperunana fantastisia.
-Ranskalaisina. Minä vain. -Käykö Amex?
Visa.
Sitten, juuri kun aloin panikoida...
Hyvänen aika.
Voi herran pieksut.
Katsokaa tuonne.
Kirjaimellisesti niin kauas kuin silmä kantaa.
Voi luoja, mitä olen tehnyt?
-Oletko kunnossa? -Olen.
Ihmisiä vain tuli enemmän kuin odotin.
Mieheni oli leikkauksessa, mutta tuli tapaamaan sinua.
-Olen kiitollinen. -Selkäleikkaus.
Minulla on invapaikka.
LIIKKUMISESTEISILLE
-Onko teillä pysäköintilupa? -On kyllä.
Pysäköikää sinisen merkin kohdalle. Varasin paikan.
-Kiitos. -Kiitos.
Laumoittain ihmisiä saapui nyt myös jalkaisin.
Pian kauppa oli pullollaan, ja Lisalla piti kiirettä.
Hei, miten menee?
Hei, mitä kuuluu?
Minä puolestani päätin,
että olen hyödyllisempi edustalla.
-Haittaako, jos otan kuvan? -Ei, se sopii.
-Mitä kirjoitan? -Curtisille.
Olkaa hyvä. Ja perunanne.
Se tekee 6,21 puntaa. 6,02 puntaa.
6,72 puntaa.
Mitenköhän päivän peli päättyi?
Paljonko? 2,20? Mitä kuuluu?
Olkaa hyvä, ja perunanne. Kakkuko myös?
Mistä lehdestä olet?
Cotswolds Gentlemanista.
-Cotswoldsin herrasmiehestä? -Niin.
Pidän ajatuksesta päästä siihen lehteen.
Kun asiakkaita kasaantui, syntyi ongelma.
Pysäköintialueesta oli tulossa suo.
Tuossa on ongelma.
Näin tämän PR-katastrofina,
kun Kaleb taas näki liiketoimintamahdollisuuden.
Et veloita ihmisiä pysäköintialueelta hinauksesta.
Et todellakaan.
Et voi. Se ei ole reilua. Se on kauppa.
Tarjoat palvelua minun erittäin voimakkaalla traktorillani.
-Niin, nyt kun mietin sitä. -Saanko kymppini takaisin?
Et maksa hänelle. Kaleb, anna hänelle...
-Annoin hänelle 10 puntaa. -Näetkö? Liikeidea.
Eikä ole vaan varkaus.
Iltapäivän kuluessa asiakkaita tuli lisää.
Se on vähän yli kolme kiloa, sanotaan kolme.
Kortti olisi helpompi.
Kannan sen autollenne, rouva.
Kiitoksia.
En voi myydä lihaa, mutta minulla on vähän lampaanlihaa.
Kiitos paljon. Ja se tekee 10 puntaa.
Jos haluat lihaani, sitä on takana.
Hurjan päivän jälkeen oli aika sulkea ovet...
-Kiitos, kun kävitte. -Kiitos paljon.
Nauttikaa perunoista.
...ja laskea tuotot.
40, 60, 80, 120.
Tarvitsemmeko sellaisen Pablo Escobarin laskentakoneen?
Millä huumediilerit...
150...
Sanoisin, että meillä on noin
160, 170, 175 puntaa tuolla.
175 puntaako?
Käteisenä.
Ja sitten, olin aika kiireinen...
-Paljonko korttimaksuilla? -Mitä luulet?
En tiedä. En osaa edes arvata. 100? 200 puntaa?
897,76 puntaa.
87?
-897,76 puntaa. -Plus...
-Plus 100... -Noin 170 puntaa.
Sata ja...
70 jotain, eli yli tonni.
-Tiedän! -Olen äimän käkenä.
Se on paljon myyntiä.
Myimme hurjasti perunoita.
Ja paljon on vielä jäljellä, Jeremy.
Mutta ei väliä, kauppa oli nyt kartalla,
ja aina oli huominen.
Paitsi, kuten kävi ilmi, ei ollut.
Puotini on suljettu.
Kädessäni on paperi valtuustolta.
He ovat tyytymättömiä peltikattoon.
Sen pitäisi olla liuskekiveä.
Jos he eivät ole tyytyväisiä, minulla ei ole rakennuslupaa.
Ilman sitä puotia ei voi avata.
Mikä tarkoittaa, että tämä oli historian lyhytaikaisin maatilapuoti.
Jonain päivänä jokin onnistuu, sen on pakko.
Sen on pakko.
ENSI JAKSOSSA
Katsopa tuota.
Ekoväki kostuu tällaisesta.
Mitä helvettiä teet täällä?
Tekstitys: Maarit Hirvonen
Luova tarkastaja Pirkka Valkama