CLARKSONOVA FARMA
2. KAPITOLA CHOV OVCÍ
Většina půdy na mé farmě se využívá k pěstování plodin.
Ale ne všechna.
Téměř 120 hektarů vypadá takhle. Přirozeně,
divoce
se spoustou vzácných trav, květin
a včel.
Tato část farmy je velmi ekologická, rozmanitá,
udržitelná a nepřispívá ke globálnímu oteplování.
DEFRA, což je úřad pro...
cosi...
potraviny a záležitosti venkova,
mi dává peníze v hotovosti,
abych tady nic nepěstoval.
Za to ty louky musím jen jednou ročně posekat.
To mi vnuklo nápad.
Místo toho, aby je sekal stroj,
proč nepoužít ovce?
Ty udržují všechno hezké a upravené,
hnojí půdu, a na prodeji jehňat můžu vydělat.
Je to geniální podnikatelský plán.
V podstatě jsem takový podnikatel v gumácích.
Když jsem se rozhodl být chovatelem ovcí,
jel jsem na nejbližší trh koupit stádo,
a hned se vynořil problém.
Jsem totiž totálně zmatený.
Jsem v koncích. Nevím...
Jsou tyhle stejné jako tyhle?
Už vím, jak se cítila máma, když se snažila koupit si auto.
Všechna jí přišla stejná.
Nebo táta,
když poslouchal pop music.
Spice Girls nebo Led Zeppelin, všechno mu znělo stejně.
Průvodcem tímto vlněným labyrintem
se mi stal Kevin z Národního svazu chovatelů ovcí,
vtipně známého pod zkratkou NSA.
Je něco jako Farmářsko-bezpečnostní institut?
Jako FBI, CIA a NSA?
O tom nemůžu mluvit.
NSA, to je prostě geniální.
Choval jste už někdy ovce?
Ne.
Chcete, aby vám něco oplácelo vaši péči.
Správně, ale tohle jsou všechno samice, že?
Ano.
Takže když koupím 80 ovcí...
Jo.
Kolik beranů budu potřebovat?
Osmdesát?
Stačil by vám jeden,
ale to by bylo riskantní, kdyby se něco zvrtlo.
Ale on musí...
Jo, takže z hlediska opatrnosti bych si pořídil dva.
Cože? Takže každý beran oplodní 40 ovcí.
Jo, snadno.
To je prima práce.
Také za velmi krátkou dobu.
Pak jsme museli rozhodnout, jaký druh ovcí by byl nejlepší.
To, co tu vidíte,
je spousta ovcí ze severu země.
Je to dobré plemeno, které se postará i o vás.
Jsou to moc dobré mámy.
Mají spoustu mléka a jehňat.
Rodí celkem snadno a hladce
a pro začátek by nebyly špatné...
Sever, jasně, severní země,
severní vzhled, severní rod.
Severoanglická ovce.
Dobře.
Pak jsme museli rozhodnout, které ovce ze severu by byly nejlepší.
Vzal jste si katalog?
Ne.
Ne, jasně.
Potřebujete katalog se seznamem,
abyste viděl, co jsou zač a kde jsou.
Tyhle jsou zvyklé na elektrickou ohradu.
Máte ohrady?
Ne.
-Ne? Jak je udržíte uvnitř? -Zídkami.
-Ty by mohly přeskočit. -Zídku nepřeskočí.
-Jak je ta zídka vysoká? -Asi takhle.
Mexická zeď to není, co?
Kevin mě ujistil,
že ovce ze severu země jsou velmi klidné,
ale když přišly do aukčního kruhu,
jisté důkazy naznačovaly, že nejsou.
Aspoň že dražiteli bylo dobře rozumět.
Příležitostným přikyvováním budím dojem, že nakupuji.
133. 134. 134,5.
A bylo to tak.
Ano.
Než aukce skončila, utratil jsem neuvěřitelných 11 000 liber.
Ale na druhé straně jsem byl teď chovatel ovcí.
Třicet, 40, 50, 60, 78.
Sedmdesát osm ovcí. To by bylo.
Protože mi Kevin řekl, že ovce mohou zídky přeskočit,
musel jsem utratit dalších 2 700 liber
za elektrické ohradníky.
Teď po mně chtějí,
abych s tím třikrát obešel pole.
Tak tohle neudělám.
Bože, jsem tak chytrý.
Fajn. Je tohle to, co to je?
Zelená. To je uzemnění, dobře.
Červená,
do ohradníku.
A tyhle přijdou na baterii.
A je to.
Mohlo by to být.
Ty parchante!
Blbej.
Správně. Teď tohle.
Dobrá, jdeme na to.
Tentokrát bude zoo funkční.
Po dokončení tohoto vrcholného inženýrského výkonu
jsem byl připraven na příchod svého nového stáda.
Páni,
už jdou.
Jen se podívejte.
A přímo do mého hotelu.
Jo!
-To je všechno? -Všechno.
-Budou šťastné? -Vypadají tak.
Určitě budou.
Co musíme udělat nejdřív? Odčervit je?
Nejdřív je odčervěte. Jo.
A starejte se o ně.
Bude o ně postaráno.
-Tak mockrát děkuju. -Jo.
Opatrujte se. Děkuju. Dobře dojeďte.
-Ať z nich máte radost. -To určitě budu.
Je to docela hezké, opravdu.
Je prima opírat se o branku
a dívat se na své nové ovce.
Po pár dnech jezdění s traktorem
se vracím ke své první velké práci s ovcemi.
Ahoj, ovce.
Tohle pole,
na němž jsou ovce, je nyní plné zamořených výkalů.
Protože byly ovce odčerveny,
červi vyšli ven,
a já teď musím ten elektrický plot
postavit někde jinde
a zahnat ovce tam.
K přemisťování ovcí se běžně používá ovčácký pes.
Toho jsem ale neměl, tak jsem přišel s jiným řešením.
Start.
Nahoru,
dolů,
otočit.
Ten dron je chytrá věcička.
Byl navržen pro pátrací a záchranné práce,
takže má reproduktor,
který může předávat vzkazy uvízlým horolezcům a turistům.
Ten vzkaz jsem ale přizpůsobil, protože ho používám pro ovce.
Takže připravit.
Létá kolem, shání stádo a štěká na ně.
Ovce si myslí, že je to létající pes.
Dobrá.
Teď seženeme pár ovcí.
Opravdu dobrý ovčácký pes vás dnes
přijde na 20 000 liber,
a nebudete ho moct používat, dokud si na vás nezvykne.
Tohle stálo jen 2 500 liber.
Byly to dobře utracené peníze.
Podívejte, funguje to.
Koukněte na to!
Ano, skrz tu bránu.
Míří k bráně.
Bez pomoci mé přítelkyně Lisy...
Umí skákat.
...jsem je přiměl jít správným směrem.
No tak, běžte.
Ano, výborně.
Za pouhých 25 minut jsem zvládl ovce kompletně přemístit.
Jeremy, ženeš je moc rychle, nezabráním jim vletět do vesnice.
Zatraceně. Sakra.
Prokrista, zklidněte se.
Proboha. Prosím, stůjte.
Běžte tam nahoru.
Pak, bez pomoci filmového štábu...
Rychle.
...jsem je konečně dostal na jejich nové pole.
Dostanu infarkt...
Pohybují se strašně rychle. Tahle věc je dobrá.
Jak víš, jsem neuvěřitelný atlet
a umím běhat rychle, ale ovcím nestačím.
Zaskočilo mě to. To jsem nečekala.
-Je plot pod proudem? -Nemusím to kontrolovat, že ne?
Jen to chyť. Vezmi si kousek trávy.
Dobře.
-A když se dotkneš konce... -Jo.
...ucítíš něco velmi jemného.
Jo. Je zapnutý.
Blbečku.
-Funguje. -Tvoje chyba, ne?
Já ti to vrátím.
Je to pořádná dřina.
Navzdory vyčerpání jsem se musel vrátit k práci s traktorem
a ovce jsem dva dny neviděl.
Ale ne, tamhle je jedna chromá.
To ne. Tamhle, podívejte.
Jo, nedošlapuje na levou přední.
Chromé jsou dvě.
Jak se jim to stalo?
Nejméně nebezpečné pole v křesťanském světě. Proč se...
Velmi ustaraný jsem se vrátil do kanceláře
a snažil se diagnostikovat problém sám.
Což bylo odporné.
Ale ne.
Vyhřezlá vagina. Výhřez děložního čípku.
Vybuchující vemeno s těžkou mastitidou.
To ne. Tímhle se nechci zabývat.
Ale chci vědět, proč kulhají, ne...
Nekulhají kvůli tomu, že by jim explodovala vagina.
Ta kniha je posedlá ovčími vaginami.
Běžné problémy nohou. Nakažlivá ovčí dermatitida paznehtů.
„Vředy se objeví na horní části kopyta,
„infekce se rozšíří pod rohovinu a dolů ke špičce.
„Rohovina se oddělí, odpadne a dojde...
„Vypadávání srsti se rozšiřuje.“
Proč nemůžou mít ovce běžné nemoci?
Na tohle jsem nestačil,
takže navzdory nákladům jsem musel zavolat veterináře Delwyna.
-Zdravím. -Jo.
-Dík, že jste přijel. -V pohodě.
-Zlomeniny mají čtyři? -Ano.
Myslel jsem, že jen dvě.
Ne, mají tam otok.
-Vidíte to krvácení. -To je krev.
Jo. Dáme jim na to antibiotický sprej
a píchneme jim něco proti bolesti.
Mám jich jen 78, a čtyři se už zranily.
Nebuďte na sebe tvrdý. Chci říct...
Podle mě si nemusíte dělat velké starosti.
Tak dobře. Nechám vás dát jim ta antibiotika.
-Jo. -Kolik stojí? Kolik to stojí?
Jen abych měl představu.
Vymyslím si číslo, zdvojnásobím ho a vyjdu od toho.
O pár dní později, když vše na novém poli spásly,
bylo třeba je zase přestěhovat.
Tentokrát jsem zjistil,
že ovce jsou nejen nejstonavější zvířata na světě,
jsou taky nejneposlušnější.
Prostě to ignorují, sledujte.
Koukejte... Přímo nad vámi. Pes... Zlý pes.
A pak, z důvodů, které jsem nechápal...
Ne! Nedělejte to. Sakra, vy blbky.
Ne!
Očividně bylo po líbánkách.
Ne, tudy, no tak.
Hej! Zase jdete špatným směrem.
Jako by vycítily, že jsem v branži nový.
Ne, vracejí se! Prostě se...
K čertu.
A chystaly se toho co nejvíc využít.
Sakra. Proboha... Přestaňte, prosím.
-Tak. -Dobrý?
Uprostřed noci tady
řešíme ovce. Už zase.
Ovce!
Prokrista.
Ne...
Potřebuju pomoc.
Ne...
Trhněte si. Žijte si na tom poli a nechte se přejet. Kašlu na to.
Sakra, nesnáším ovce. Nenávidím je.
Nemůžu se dočkat, až je sním. Už aby to bylo.
Kromě nestydatého přežvykování
byly ovce také extrémně destruktivní.
Tohle je blbost.
Tento vytrvalý vandalismus nicméně poskytuje práci
skvělému místnímu chlápkovi jménem Gerald.
Ahoj, Geralde.
Rád si s ním povídám, i když si většinou
nejsem úplně jistý, o čem je řeč.
Tak jak to jde?
Jo.
Jo, jasně.
Jelikož mi Gerald na farmě udržuje 65 km zídek, nechal jsem ho být.
Opatruj se, brzy nashle.
A vrátil se k práci chovatele ovcí.
Ovce dosud pily z provizorního zásobníku,
ale teď jsem chtěl zprovoznit všechny opuštěné žlaby
roztroušené po farmě.
Takže...
Ale z žádného kohoutu po otevření...
netekla voda.
Sakra.
Připadaje si jako Jean od Floretty jsem vyrazil zjistit, v čem je problém.
Fajn. Dobrá zpráva je, že kámoš Alex, který farmaří tady,
mi dal tuhle mapu z roku 1922,
kde jsou všechny rozvody vody na bývalém Sarsdenském panství,
a tohle k němu kdysi patřilo.
Vychází to odtud.
Existuje celá síť velice starých trubek,
které tuto farmu křižují.
Prvním úkolem bylo zjistit, jestli ty trubky ještě existují,
a kameraman štábu a druid na částečný úvazek Ellis
navrhl zkusit proutkaření.
Palce seshora,
pak je uvolníš a v podstatě děláš jen tohle.
Z legrace jsem řekl, že budu bloumat s jeho ramínkem na šaty,
ale když jsem minul koryto plné dešťové vody...
Koukejte.
To je neskutečný.
Koukněte na to.
To je ohromující.
Druid taky řekl, že kdyby se dráty zkřížily,
byl bych přímo nad trubkou.
Hele.
Sledujte to.
Jo, je to přesně tam, kde by podle mapy měla být trubka.
Když jsem se díky čarodějnictví ujistil, že trubky stále existují,
usoudil jsem, že někde musí být nádrž, která je všechny napájí.
Ta by logicky byla na vyvýšeném místě.
Rozum velí, že bude tady nahoře,
protože je to asi nejvyšší místo na farmě.
Takže byste čerpali vodu z potoka
sem, odkud by se díky gravitaci vracela dolů ke všem žlabům.
Taky to není... Počkat.
Moment.
Tedy smrdí to hrozně.
Takže tu máme nádrž asi na 20 kubíků.
Tady je trubka, co vede dovnitř,
a tak 60 cm nad ní jiná, co vede ven.
Abych zjistil, jestli nádrž napájí trubky a žlaby,
potřeboval jsem do systému dostat nějakou vodu,
tak jsem zavolal pár místních s cisternou.
Lesi.
Je v pohodě. Baví se tím proutkařením.
Po připojení cisterny k něčemu, co vypadalo jako ventil,
jsme začali čerpat.
Utíkejte, rychle do aut.
Řítil jsem se dolů, abych viděl, jestli voda doteče do žlabů.
Teď závodíme s gravitací.
Někdo by měl natočit televizní show, kde by auta závodila s něčím neobvyklým.
Funguje to.
Pak jsem se vrátil říct chlapům tu dobrou novinu.
Takže gravitace funguje.
-Jo. -Víme, že gravitace funguje...
Rozvod je taky dobrý.
Trubky jsou v pořádku.
Podzemní stroj funguje a gravitace taky.
-Jo. -Hlavní problém je podle mě...
Ale tohle není trvalé řešení.
Tu nádrž musíme nějak naplnit
bez použití cisterny připojené za dodávku.
Jo.
Tahle práce musela bohužel počkat.
Protože přišel čas, aby ovečky měly mladé.
A přijel chlápek s berany.
Tamhle jsou berani.
Berani.
Ahoj, kluci, jak se máte?
Má za úkol oplodnit ovce a jmenuje se Porksman.
Dobrý. To bude stačit.
Jsou to čistokrevní suffolkové.
Jsou to násilní útoční berani?
Nejsou. Jsou tiší jako myšky.
No tak, kluci, vylezte, nestyďte se.
Prokrista, právě jsem viděl zadní část.
Líbí se vám?
Jen jim tak visí, co?
Ano. Tohle bude jejich první plemenná sezóna.
-Takže jsou panici. -Jsou to panici.
Ano? Protože být...
Nechci být nechutný,
ale berani jsou jen pohlavně přenosné nemoci, zařízení pro přepravu šourku.
Vlastně jsem koupil jen dva šourky.
Jo, je to oplodňovací stroj, že?
-Jo, přesně. -Každý z nich vyprodukuje
-tisíce spermií denně. -Jo.
V pohodě se spáří třikrát nebo čtyřikrát denně.
Pan Porksman navrhl, abych palebnou sílu svých nových nákupů otestoval.
Budu se muset dostat dospod a okolo.
Jo. Chcete změřit obvod?
Nečekal jsem, že dnes ráno budu dělat zrovna tohle.
Ano, já vím.
Dobře. Musím ho změřit v nejširším místě.
Je pěkně volný? Pohybuje se hezky?
-Jsou varlata hezky volná? -Nevím jistě.
Nemám to s čím srovnat.
Ještě nikdy jsem nehladil něco tak velikého.
To je 38centimetrový šourek.
Tady píšou mezi...
U většiny beranů má 30 až 40 centimetrů.
-Takže 38 je fajn, ne? -To je dobré. Na horní hranici.
Budeme tě měřit, kámo, promiň.
Já věděl, že se mi vzdělání z internátní školy jednou šikne.
Fajn, tohle je... Máme...
-Dobrá, poslyšte... -Kolik je to centimetrů?
Nechci jednoho z nich uvádět do rozpaků.
-Dobře. Větší? -Tenhle je o centimetr větší.
O centimetr. Nebudeme mu to říkat.
Kdybychom se měřili a někdo řekl:
„Tenhle je má větší,“ cítil byste se zahanbený.
Já bych se styděl.
-Vracíte se do svých školních dob. -Jo, přesně.
Nechal jsem berany, aby si zvykali,
trochu jezdil s traktorem...
a o pár dní později přišel čas na sex.
Běž, sežeň je.
To je ono.
Kevin z NSA a australská veterinářka Jenny
připravovali ovce
a všimli si, že tři mají problém.
Jo, zdá se, že je tady absces.
Jo.
Vemena jsou v podstatě v háji.
Aspoň jedno z nich u každé,
takže nejsou vhodné pro chov.
Můžou i tak otěhotnět?
Ano, ale jakmile porodí,
budou mít nedostatek mléka.
Protože se chystáme přivést Leonarda a Waynea, jak jsem je pojmenoval.
Wayne půjde po těch mírně starších.
Leonardo si vezme ty mladší.
Ty tři problémové musíme odvést, že?
Nesmí otěhotnět.
Jo, ty s beranem nechceme.
Než jsme mohli vpustit Waynea s Leonardem,
museli jsme jim navléct postroj jako na bondáž.
Tady máme
postroj, který na ně...
takhle navlečeme.
Když se na ovečku vyhoupne,
tohle udělá na jejích zádech modrou značku,
abychom věděli, že byla oplodněna a kým.
Protože ten druhý má žlutou.
Chyťte tohohle, já chytím toho druhého.
Pan Porksman řekl, že stačí udělat tohle, a přijdou.
Pojďte.
No tak.
Vědí, že po nich jdete.
Že se chováte jinak než obvykle.
Hodně té práce je o psychologii ovcí.
Musíte přemýšlet jako ti dva.
Což je: „Potřebuju sex, potřebuju trávu.“
Ne, je to: „Ti lidé jdou po mně.
„Jak se odtud co nejlíp dostanu?“ Trochu jsme je naštvali.
Jak pevná je ta dřevěná branka?
To zjistíme.
-To je beraní zápas. -Musíte mi pomoct.
Já vím. Řekněte mi, co mám dělat, a jdu na to.
Dobrý.
-Který je tenhle? -Leonardo.
-Takže Leonardo je žlutý. -Leonardo je žlutý.
Napadlo vás někdy, že byste najal pastýře nebo tak, kdo to za vás udělá?
Lepší, než abyste mi pořád volal.
Řekl bych, že teď už je cítí, Jeremy.
Dobře, otevřeme tu bránu.
Vítr fouká tímhle směrem. Teď půjdou za nosem.
Sledujte.
Dejte dva kluky, kteří nikdy předtím neměli sex,
a 75 dychtivých samic na opačné strany té zídky.
Myslím, že jim to začíná docházet.
Vidíte, začínají se naparovat.
Jo.
Už jsou vzrušení.
Já vím, podívejte se na to. Koukněte se na ně.
Jenže když utíkají, bouchají se koleny do koulí.
Podívejte se na ty divošky.
Kdo si dá drink?
Chce někdo espresso martini?
Jo, došlo jim to.
Správně.
Bože, ty samice jsou zoufalé.
Ony ty chlapy nahánějí.
Jako když #MeToo zešílí.
-To je ono, jde na to. -Jde na to.
-Slezl. -Jo, slezl.
Byl to falešný začátek.
On ji kopl. Musí být z Rotherhamu.
-Jde na to. -To je pohled.
Proč tak pochodují?
Neviděl jste to v Kámasútře?
Ne. Trakař.
Jak dlouho ten akt obecně trvá?
Moc dlouho ne. Pár minut,
-o moc víc ne. -Pár minut?
V mých představách bychom teď ztlumili světla,
pustili něco od Barryho Whitea a nechali to na nich.
Ale Jenny mě varovala, že některé hlavní povinnosti jsou teprve před námi.
Spousta problémů nastane těsně předtím, než začnou rodit.
Jaké problémy?
Můžou mít problémy
s dostatkem a správným množstvím potravy a energie,
protože jak jehňata rostou, tlačí na žaludek,
takže ovce omezují příjem potravy
a vydávají příliš energie.
Je to vážná věc,
musíte vědět, kdy mají dostatek trávy.
Musí zůstat v dobré kondici odteď až do bahnění.
-Což nevím. -Je to velmi důležité.
Opravdu je to důležité.
Protože když necháte hubené ovce mít jehňata,
čekají vás nejrůznější problémy.
To všechno znamenalo jen jediné.
Budu potřebovat pastýře, že?
Podle mě ano.
Je to tady. Koupil jsem traktor, a musel sehnat traktoristu.
-Mám ovce, a teď potřebuju pastýře. -Jo.
Nakonec najdu něco, co můžu dělat já.
Po tomto rozhodnutí bylo načase udělat další.
Co mám dělat s těmi třemi neproduktivními ovcemi?
Co s vámi třemi uděláme?
Nemůžete otěhotnět.
Protože jestli otěhotníte...
Já vím. Máte mastitidu nebo něco takového
a zničená vemena.
Tak co uděláme?
Pro inspiraci jsem se poradil s Australankou.
Nemůžou tu jen zůstat jako tři mladé...
Dám je někam jinam.
Jsou to stádní zvířata, takže ideálně by chtěly žít ve stádě,
a tři ovce stádo netvoří.
Chtějí běhat se spoustou ostatních.
Proč by nemohly zůstat v nějakém malém výběhu
s holuby a králíky?
Takhle to...
-u chovu ovcí... -Nejsme ve Sněhurce.
...nechodí.
Čeká je jediné, a vy to víte.
Musí se utratit.
Po této těžké volbě
jsem strávil tři týdny bojem s počasím
a zoufalou snahou dostat osivo do půdy.
Pak bylo načase zjistit, jestli byl ovčí sex úspěšný.
To byla práce pro mou novou pastýřku Ellen.
Vidíte, jak to dělá? Jen zahvízdá.
To je prostě úchvatné.
Zdravím.
Toto je jedna z nejvelkolepějších podívaných.
Ahoj.
Ano, hodný pejsek.
Takže už všechny zabřezly?
No, 74 jich bylo pokryto.
Ano?
Takže zbývá jedna nebo dvě.
-Jo. -To není moc.
Modrých značek bylo dvakrát víc než žlutých.
-Wayne? -Jo.
Je větší souložník než Leonardo DiCaprio.
Jo.
Starý dobrý Wayne.
-Jsou tamhle, podívejte. -Jo.
Vy malí chlípní parchanti.
Koukněte, jak se tváří hrdě.
Pak jsme Waynea a Lea museli oddělit od jejich vlněného harému.
Jděte kousek stranou,
rozestoupíme se a roztáhneme ruce.
Počkat, kde je...
-Kdo je kde? -Chytl byste tu branku?
-Cože? -Chytněte tu branku
a otočte ji ke mně.
-To je ono. -Máme to.
Dobrý. Máme je oba.
-Jo. -Jak jste to udělala?
O Elleniných pastýřských dovednostech nebylo pochyb.
Škoda že nemohu říct totéž o těch řidičských.
Všichni se uklidněte.
Uklidněte se.
-Začínám je mít opravdu rád. -Mluvíte s nimi?
Víte o těch třech, co byly
-určeny k porážce? -Jo.
Mám je opravdu rád.
Teď ke mně přiběhnou, když jdu nakrmit koně.
Jo.
Měli bychom ty berany dostat ven, než se setmí.
Dáme je do přívěsu a odvezeme je.
Mám ho přivézt? Protože
jsem ho právě otáčel na úzkém místě,
-a do ničeho nenarazil. -Výborně.
Na rozdíl od některých lidí.
Další problém byla potrava.
Ellen se obávala, že na mých polích není dost trávy
pro 74 těhotných ovcí.
Na pohled vypadají všechna stejně,
nic tu není.
Ale obě jsou zelená.
Jo, ale to neznamená, že je to tráva.
Co tamto pole?
Tam tráva je, vidíte?
Ale pořád jí není dost.
Takže budeme muset bahnice přikrmovat...
-Senem? -Senem.
Kolik ho potřebují?
Máme obrovský balík sena.
Jo, takových asi spořádají pár za den.
-Pokud mají hlad. -Sakra.
-Jo. -Tolik ho nemám.
Kolik stojí? Je dost drahé, že?
To je.
Seno byl další přírůstek
k rychle rostoucím nákladům na ovce.
Další den se tu stavil čtverák Charlie
a na finanční situaci se zaměřil.
Jak se daří ovcím?
Najal jsem pastýřku.
-Pastýřku? -Jo.
Bude je chodit každý den kontrolovat.
-Takže máš 75 ovcí? -Jo, zbylých.
-Zbylých. Bahnic? -Jo.
-A pastýřku. -Taky dva berany.
-Waynea a Leonarda. -Budeme mít 130 jehňat na prodej?
Jo.
-Takže s jehňaty je to 130 ovcí. -Jo.
Jehně stojí 65 až 70 liber.
-Což dělá 7 800 liber. -7 800.
-Takže jestli... -Víc to nebude?
Víc to nebude.
Ale já jí platím víc.
Ovčí byznys nevypadá moc ziskově.
A musel jsem koupit ovce a berany.
Musíš je ohradit...
Jsou tu ty věci na práci s nimi a účty za veterináře.
Takže ty ovce mě budou stát...
Sedm až deset tisíc liber ročně.
-Jenom je mít? -Jo. Na spásání trávy.
To byl špatný podnikatelský plán.
-Dík, že ses stavil. -Nemáš zač.
S tou svou pochmurností.
Realitou.
Alarmující bylo, že ovce se měly ještě víc prodražit,
protože jsem musel dokončit jejich zásobování vodou.
Potřeboval jsem zdroj vody, který by doplňoval nádrž
na vrcholu kopce.
Daří se to, Geralde?
Pro radu jsem šel za Geraldem,
který žije ve vesnici 72 let.
Když se vše vyjasnilo,
trochu jsem zapátral
a brzy jsem v jednom lese našel pramen.
S Kalebem jsme od něj natáhli hadici
k čerpadlu blízko hospodářských budov.
Takže teoreticky, když to čerpadlo zapnu...
-Jo? -Jo.
...dopraví vodu z pramene,
-z toho potoka na úpatí kopce... -Jo.
...sem, a pak ji můžeme připojit k potrubí
a dovést ji k žlabům pro ovce.
-Chápu. -Přichází okamžik pravdy.
-Připraven? -Jo.
Moc jsme toho neudělali.
Je to tady.
Haló!
Podívej se na to.
Měli jsme vodu.
Teď jsme ji potřebovali dostat do nádrže na kopci.
To znamenalo použít speciální přívěs k traktoru zvaný „krtek“,
který položí potrubí pod zem.
Nádrž je nahoře na tom...
-Vidíš tu řadu stromů? -Jo.
Je tam mezera. Mezi těmi stromy na horizontu.
Jak je to daleko?
-Víc než kilometr a půl. -Tolik?
Kolik stojí metr?
Libru.
Jakmile to dáš do země, vydrží to 1 000 let.
To je pravda, nemůžeš to brát jako náklady na ovce za jeden rok.
Taky nechci, abyste mi jezdil přes řepku.
Ta vám vydělá víc než ty zatracené ovce.
-Cože? -Nepochybně.
Když začalo zapadat slunce, přestali jsme mluvit,
všechno jsme pospojovali a pustili se do toho.
Dobrá. Tak pojď, krtku. Uvidíme, jestli to funguje.
Fungovalo.
Jo!
Vidíte? Rozhrne půdu,
položí potrubí a zase ho
za mnou zahrne.
Je to tak chytré.
Tohle je velmi dobrá souprava.
-Je to super, co? -Vážně je to dobré.
-Dalo by se na to koukat celý den. -Ne.
I když byl můj traktor mimořádně hbitý
a měl tu správnou velikost,
cesta k nádrži byla mimořádně riskantní.
To je dobrý, jeďte dál.
Pokračujte. V pohodě.
Bože dobrý.
Bez provedení tříbodové otočky jsem touhle bránou nikdy neprojel.
No tak.
Jeďte dál, je to dobrý.
Znamenalo to, že když jsme potřebovali vyměnit cívku s hadicí,
byl jsem moc unavený, abych vylezl z kabiny.
To je dobrý, zůstaňte sedět.
To mám v úmyslu.
-Na konci téhle série, víte? -Jo.
Bude tam „Muž pozoruje farmáře,
„který pozoruje svého zemědělského dělníka.“
To tam bude.
To je její název.
Radši mě sledujte,
abyste nedostal ránu, museli bychom to dát do knihy nehod.
Jaká kniha nehod?
Je na každé farmě.
Ty knihy nečteš.
Tuhle bych četl, protože by byla hlavně o mně.
Má každá farma knihu nehod?
Jo, když se říznete nožem,
musíte to zapsat.
Kdo to kontroluje?
Úřad pro zdraví a bezpečnost.
Proč neřekneš, že žádné nehody nebyly?
Protože tomu nikdo neuvěří.
Zamyslete se. Kolik nehod se stane na farmě?
Dějí se pořád. Ale my neměli ani jednu.
Dnes jsem se řízl do prstu. Musím to zapsat.
A mám modřinu na čele.
-To taky? -Ano, taky.
Takže je to bdělá kniha nehod?
Konečně jsme začali šplhat.
Tohle je nejstrmější svah na farmě.
Pokračuj, holka. Vylez na ten kopec. No tak.
Kaleb mluví s traktorem.
No tak, holka. To je mašina!
Vylez tam.
Tenhle traktor pokládá 150 metrů potrubí
metr pod povrch půdy.
Pak že je moc velký.
Po největším stoupání
jsme se zastavili a dali si oddech.
Tady nahoře je fajn,
-je tu čistý vzduch. -Jo.
-Sledujte ten výhled. -Jo, výhled,
-vzduch, všechno. -Koukněte se tamhle. Heleďte.
Rád tu farmařím, protože...
Za letního dne sedím na traktoru. Je devět večer.
Začínají se rozsvěcet světla. Vidím každého farmáře,
který v okolí pracuje.
Vím, že s nimi nemůžu mluvit, ale mám z toho dobrý pocit.
Vím, že mi mává z dálky dva a půl kilometru.
-A víš, kdo to je? -To vím přesně.
Znám jeho traktor, vím, kolik má koňských sil
a jaký stroj má připojený vzadu.
Dorazí ten déšť sem?
Ano.
Je to jako jeden z těch záběrů z Oklahomy.
-Kde to je? -V Americe.
Pracovali jsme do noci, abychom dostali potrubí k nádrži.
Druhý den ráno jsem se jel podívat, jestli to funguje.
To je dobrá zpráva.
Konečně byl podzemní viktoriánský vodní stroj
zase jednou plně funkční.
Byl jsem nadšený.
Pokud jde o ovce...
Nemají zájem.
Možná proto, že všechnu vlhkost, co potřebují, získávají
lízáním půdy.
Je úplně prosáklá.
Nebo to může být tím, že je zapnutý elektrický plot.
Což znamená, že celý žlab je pod proudem.
Bože, farmaření je složité.
Brzy mělo být i bolestné.
Přišel čas rozloučit se s mými třemi vlněnými kamarádkami.
Podívejte se na tamtu, jak naposledy snídá.
Pojďte.
Tudy.
No tak, nahoru.
Běžte.
No tak.
Nevím, co říct nebo si myslet
o téhle dnešní ranní misi.
Ale jsem chovatel ovcí. Chovatelé ovcí tohle dělají.
Vozí svá zvířata na trh.
Vozí je na jatka.
Nakonec jsem dorazil na jatka.
Tři vyřazené bahnice, jo?
-Jo, tři bahnice. -Jo.
To, co jsem potřeboval, bylo pár uklidňujících slov,
že to, co dělám, je správné.
Je to škoda, protože jsou to hezké ovce, že?
Moc hezké.
To všechno jsou ovce?
Jo, taky to jsou všechno porážky.
Farmáři si zřejmě zkontrolovali jejich vemena.
Buď je měly špatná, nebo jim chyběly zuby, takže nemohly žrát.
Kam to skopové většinou jde?
Do indických, pákistánských a bangladéšských restaurací.
Ve východním Londýně jsou početné komunity.
Dobrá.
Podívejte, tahle vypadá tak smutně.
Nakonec ty, které se nevyplatí,
-musí jít sem. -Musí...
Nemůžou plodit, nemůžou být se stádem.
A nejsou to mazlíčci.
Ne.
Úmyslně jsem je nepojmenoval. Ne nahlas.
Ne.
V kanceláři jsme prošli nekonečným vládním papírováním.
Vyplníte jeden formulář, a hned je tu další.
To je vaše povolení k přepravě.
Necháme si kopii a tohle dostane DEFRA.
Tohle je úplně stejný...
-Snadnější je dostat se do Ameriky. -To máte pravdu.
...papír, který generují?
Zbývalo udělat to poslední.
Jdu se s nimi rozloučit.
Možná je trochu pozdě.
-Cože? Už jsou pryč? -Asi jsou už mrtvé.
-Už jsou mrtvé? -Ano.
Jsou pryč? Jsou mrtvé?
Jo, už jsou na lince.
Je mi líto.
-Prima. Ještě jednou díky. -Děkuju.
Dobře.
Ovce teď byly na mé farmě tři měsíce.
Většinu času to byla noční můra.
Ne...
A kvůli tomu všemu byly likvidačně drahé.
Vymyslím si číslo a zdvojnásobím ho.
-Budu potřebovat pastýře. -Podle mě ano.
Byl to špatný podnikatelský záměr.
Ale tyhle bojechtivé, sexem posedlé stroje
vnesly na farmu spoustu radosti.
Tohle je skvělý pohled.
Ahoj, ovečky.
Postupně jsem si zamiloval mít je kolem sebe.
Všechny teď jíte za dvě, co? Nebo doufejme za tři.
Vlastně se učí mi věřit.
A čekalo mě ještě jedno překvapení.
Myslel jsem, že je nebudu moct jíst,
ale ukázalo se, že můžu.
Jsou vynikající.
PŘÍŠTĚ
Farmářský obchod.
Proč ne?
Představuju si ho jako Fortnum and Mason.
Co je to?
Fajn, jdeme na to.
Překlad titulků: Alena Nováková
Kreativní dohled: Ludmila Vodičková