CLARKSONIN FARMI
2. JAKSO - LAMPUROINTI
Suurin osa maatilastani käytetään kasvien viljelyyn.
Mutta ei kaikkea.
120 hehtaaria on luonnonvaraista,
villiä,
ja täynnä harvinaisia ruohoja, kukkia
sekä mehiläisiä.
Tämä osa tiluksia on ekologinen, monipuolinen,
kestävä ja ilmaston lämpenemistä torjuva.
DEFRA, joka on...
elintarvike-
ja maaseutuasioiden ministeriö,
maksaa minulle oikeaa rahaa siitä,
etten kasvata sillä viljelykasveja.
Minun täytyy vain leikata se kerran vuodessa.
Ja sain siitä idean.
Miksi en käyttäisi ruohonleikkurin sijaan
lampaita?
Lampaat pitävät paikat siistinä,
lannoittavat maan, ja voin myydä niiden vauvat voitolla.
Se on nerokas liikeidea.
Olen käytännössä miljardööri kumisaappaissa.
Päätettyäni ryhtyä lampuriksi,
lähdin markkinoille ostamaan karjaa
ja kohtasin heti ongelman.
Olen täysin hukassa.
En tiedä...
Ovatko nämä samoja?
Nyt tiedän, miltä äidistäni tuntui auto-ostoksilla.
Ne kaikki näyttävät samalta.
Tai isästäni,
kun hän kuunteli poppia.
Spice Girls, Led Zeppelin, kaikki samaa hänelle.
Oppaakseni tämän villaisen labyrintin läpi
pyysin Kevinin Lammasyhdistyksestä,
jonka lyhenne on huvittavasti NSA.
Onko olemassa muita eläinorganisaatioita,
jotka lyhennetään vaikka FBI tai CIA?
En voi sanoa.
NSA, mahtavaa.
Oletko hoitanut lampaita aiemmin?
Et.
Haluat jotain, joka hoitaa sinua, kuten sinä niitä.
Nämä ovat siis kaikki naislampaita?
Kyllä.
Jos ostan 80 lammasta,
montako mieslammasta tarvitsen?
Saman verran?
Voisit pärjätä yhdellä,
mutta siinä on riski, että joku menee pieleen.
Mutta sen täytyy...
Ottaisin varmuuden vuoksi kaksi.
Mitä? Eli jokainen mieslammas hedelmöittää 40 naislammasta.
Helposti.
Ei hullumpi työ.
Lyhyessä ajassa myös.
Sitten päätimme, mikä naislammastyyppi olisi paras.
Kuten näet,
täällä on paljon pohjoisen risteytystä.
Se on hyvä lammas, joka huolehtii myös sinusta.
Ne ovat hyviä äitejä.
Ne tuottavat paljon maitoa ja karitsoja.
Ne poikivat melko helposti,
ja siitä olisi hyvä aloittaa...
Eli pohjoinen,
pohjoispuolen...
Pohjoisen risteytys.
Aivan.
Sitten piti päättää, mitkä niistä olisivat parhaat.
Onko sinulla luettelo?
Juu ei.
Selvä.
Tarvitset luettelon,
josta näet, mitä ne ovat ja missä ne ovat.
Tämä on sähköaitakoulutettu.
Onko sinulla aidat?
Ei oikeastaan.
-Eikö? Miten pidät ne alueella? -Muuri.
-Ne voivat hypätä muurin yli. -Eivätkä voi.
-Kuinka iso muurisi on? -Näin korkea.
Ei ihan Meksiko-luokkaa.
Kevin vakuutti,
että pohjoisen risteytys on rauhallinen lammas,
mutta kun ne tulivat huutokauppa-aitaukseen,
todisteet puhuivat sitä vastaan.
Ainakin huutokaupan meklaria oli helppo ymmärtää.
Nyökkäilemällä satunnaisesti näytin ostavan tavaraa.
133. 134. 134.5.
Ja niin teinkin.
Hyvä.
Myynnin loputtua olin tuhlannut huimat 11 000 puntaa.
Mutta hyvä puoli oli, että olin nyt lampaankasvattaja.
30, 40, 50, 60, 78.
78 lammasta. Se riittää.
Koska Kevin kertoi, että lampaat voivat hypätä muurien yli,
minun piti käyttää vielä 2 700 puntaa
itseasennettavaan sähköaitaan.
Nyt minun pitäisi
kävellä pellon ympäri tämän kanssa kolme kertaa.
En aio tehdä sitä.
Luoja, että olen fiksu.
No niin. Näinköhän se menee?
Vihreä. Se on maa, hyvä.
Punainen,
aitaan.
Ja nämä akkuun.
Nyt lähtee.
Voisi olla.
Paskiainen!
Typerä...
No niin. Noin.
Nyt alkaa tapahtua.
Tällä kertaa eläintarha on käyttökelpoinen.
Tämän insinööritaidonnäytteen jälkeen
olin valmis uuden laumani saapumiseen.
Vau,
sieltä ne tulevat.
Katsokaa tuota.
Ja suoraan hotelliini.
-Siinäkö se? -Siinä se.
-Ovatko ne tyytyväisiä? -Näyttävät siltä.
Varmasti ovat.
Mitä pitää tehdä ensiksi? Madottaa ne?
Joo, madottaa.
Ja huolehtia niistä.
Kyllä niistä huolta pidetään.
-Paljon kiitoksia. -Jep.
Näkemiin. Hyvää matkaa.
-Nauti lampaistasi. -Sen aion tehdä.
Aika kiva juttu.
On mukavaa nojailla porttiin
ja katsella lampaitani.
Parin päivän traktoroinnin jälkeen
palasin lampaideni luo ensimmäisen ison tehtäväni merkeissä.
Terve, lampaat.
Tämä pelto,
jolla lampaat nyt ovat, on täynnä sairasta ulostetta.
Koska lampaat on madotettu,
madot ovat tulleet ulos,
ja nyt minun on poistettava sähköaita
ja pystytettävä se toisaalle,
ja siirrettävä sitten lampaat sinne.
Lampaiden siirtoon käytetään yleensä paimenkoiraa.
Mutta minulla ei ollut sellaista, joten keksin toisen tavan.
Nousu.
Ylös,
alas,
käännös, käännös.
Näppärä juttu dronesta.
Se on suunniteltu etsintä- ja pelastustyöhön,
joten siinä on kaiutin,
jolla voi viestittää kiipeliin jääneille.
Olen muokannut viestiä, koska käytän sitä lammasdronena.
Joten, valmiina?
Se lentää ja paimentaa lampaita haukkumalla.
Ne luulevat sitä lentäväksi koiraksi.
No niin.
Mennään keräämään lampaita.
Taitava paimenkoira
maksaa 20 000 puntaa,
eikä sitä voi käyttää ennen kuin se tottuu sinuun.
Tämä maksoi vain 2 500 puntaa.
Ja se oli hintansa väärti.
Se toimii.
Katsokaa sitä!
Kyllä, portista läpi.
Ne suuntaavat portille päin.
Ilman tyttöystäväni Lisan apua.
Ne osaavat hypätä.
Sain ne lähtemään oikeaan suuntaan.
Sinne vain.
Hienoa.
Vain 25 minuutissa hallitsen täysin lampuroinnin.
Jeremy, vauhtia on liikaa. En voi estää niitä menemästä kylään.
Voi hitto.
Jessus, rauhoittukaa.
Taivaan tähden, pysähtykää.
Menkää tuonne.
Sitten, ilman kuvausryhmän apua...
Vauhtia.
Sain ne lopulta uudelle pellolleen.
Saan sydänkohtauksen.
Kuinka nopeasti ne liikkuvat? Tämä on hyvä.
Kuten tiedät, olen suuri urheilija
ja juoksen nopeasti, mutta en pysy lampaiden tahdissa.
Minäkin yllätyin. En odottanut tuota.
-Onko tuo aita päällä? -En aio kokeilla.
Ota pätkä heinää.
Hyvä on.
Ja jos pidät päästä kiinni,
tunnet jotain lempeää.
On se päällä.
Idiootti.
-Päällä on. -Sinun syytäsi, niinkö?
Kostan tämän.
Onpa kovaa hommaa.
Uupumuksestani huolimatta, minun oli palattava traktoroimaan
enkä nähnyt lampaita taas kahteen päivään.
Voi ei, yksi ontuu.
Tuolla, katsokaa.
Etujalka ei mene alas.
Niitä on kaksi. Kaksi ontuvaa.
Miten ne ovat onnistuneet?
Kristikunnan turvallisin pelto. Miksi ne...
Palasin huolestuneena toimistoon
ja koetin diagnosoida ongelman itse.
Mikä oli vastenmielistä.
Voi ei.
Emättimen laskeuma. Kohdunkaulan laskeuma.
Puhjennut utare, jossa vaikea utaretulehdus.
En halua joutua käsittelemään tuota.
Mutta haluan tietää, miksi ne ontuvat.
Ne eivät onnu, koska niiden vaginat ovat räjähtäneet.
Tuolla kirjalla on pakkomielle lampaiden vaginoihin.
Tyypillisiä jalkaongelmia. CODD.
"Haavainen alue ilmestyy sorkan yläosaan,
"tulehdus leviää sarveisen alla varvasosaan saakka.
"Sarveinen irtoaa ja...
"karvaton alue kasvaa."
Mikseivät lampaat voi saada tavallisia tauteja?
Tämä ylitti kykyni,
joten jouduin kutsumaan paikalle eläinlääkäri Delwynin.
Hei.
-Kiitos, kun tulit. -Eipä mitään.
-Onko rikkinäisiä neljä? -On.
Luulin, että vain kaksi.
Ei, niillä on turvotusta.
-Näet vuotokohdan. -Se on verta.
Niin. Suihkutamme niihin antibioottia
ja annamme pistoksen kipulääkettä.
Minulla on vain 78 ja olen rikkonut neljä.
Älä syytä itseäsi.
Ei ole syytä suureen huoleen.
Annan sinun antaa antibiootit.
Paljonko ne maksavat? Mitä tämä maksaa?
Jotta tiedän suurin piirtein.
Mietin jonkun numeron ja tuplaan sen ja lähdetään siitä.
Pari päivää myöhemmin, syötyään kaiken uudelta pelloltaan,
lampaat piti jälleen siirtää.
Tällä kertaa ymmärsin,
että lampaat ovat paitsi maailman sairaimpia eläimiä,
ne ovat myös tottelemattomimpia.
Ne eivät ole huomaavinaankaan.
Katsokaa... Yläpuolellanne. Koira. Hurja koira.
Sitten, ilman mitään järkevää syytä...
Ei! Älkää tehkö tuota. Voi paska.
Kuherruskuukausi oli selvästi ohi.
Ei, tännepäin, tule.
Nyt menet taas väärään suuntaan.
Oli kuin ne aistisivat, että olin keltanokka.
Ei, ne palaavat. Ne juuri...
Helvetti sentään.
Ja ne ottaisivat siitä ilon irti.
Voi paska. Pysähtykää.
-No niin. -Hyvä?
Täällä olemme, keskellä yötä,
järjestelemässä lampaita, taas.
Lampaat!
Voi perkele.
Ei, ei.
Tarvitsen apua.
Ei, ei.
Menkää sille pellolle, jääkää auton alle. Ei kiinnosta.
Voi vittu että vihaan lampaita. Vihaan niitä.
En malta odottaa, että syön ne.
Röyhkeän purkanjauhamisen lisäksi
lampaat olivat myös erittäin tuhoisia.
Tämä on tyhmää.
Säälimätön ilkivalta kuitenkin luo työtä
hienolle paikalliselle kaverille nimeltä Gerald.
Hei, Gerald.
Tykkään jutella hänen kanssaan, vaikka useimmiten
en ole ihan varma, mistä puhumme.
Miten tämä edistyy?
Niin, juu.
Kyllä, kyllä.
Koska Geraldilla on yli 60 km muuria ylläpidettävänä, annoin hänelle työrauhan.
Nähdään pian.
Ja menin takaisin lampuroimaan.
Toistaiseksi lampaat olivat saaneet vetensä väliaikaisista säiliöistä,
mutta nyt halusin ottaa käyttöön kaikki hylätyt kaukalot,
joita oli ympäri farmia.
Mutta kun avasin sulkuhanat...
sieltä ei tullut vettä.
Hitto.
Jean de Floretten lailla lähdin tutkimaan ongelmaa.
Hyvä uutinen on, että kaverini Alex, jolla on tila tuolla,
on antanut minulle tämän kartan vuodelta 1922,
jossa näkyy, missä kaikki Sarsdenin tilan vesiputket menivät,
ja tämä on osa sitä.
Se tulee tuota pitkin.
Pitkin poikin tätä tilaa menee siis
hyvin vanha putkiverkosto.
Tietty ensimmäisenä piti selvittää, ovatko putket vielä olemassa.
Kuvaaja ja osa-aika druidi, Ellis,
ehdotti taikavarvulla etsimistä.
Peukalot päällä,
sitten löysäät ja teet näin.
Hänen mielikseen lupasin kävellä henkarien kanssa,
mutta kun ohitin sadevettä täynnä olevan kaukalon...
Katsokaapa tuota.
Outoa.
Katsokaa.
Äimistyttävää.
Druidi sanoi myös, että metallien mennessä ristiin,
olisin suoraan putken päällä.
Hei.
Katsokaa tätä.
Juuri tässä putki kulkisi kartan mukaan.
Varmistettuamme putkien olemassaolon noituuden avulla,
mietin, että jossain on oltava säiliö, joka syöttää niihin veden.
Ja loogisesti se olisi jossain korkeammalla.
Sen pitäisi olla täällä,
koska tämä on tilan korkein kohta.
Vesi pumpattaisiin joesta tänne,
ja annettaisiin sitten painovoiman viedä se kaukaloihin.
Se ei myöskään ole... Hetkinen.
Hetkinen.
Haisee aika pahalle.
Säiliö on ehkä 18 000-litrainen.
Sisään tulee putki,
ja puolisen metriä korkeammalla on ulosmenoputki.
Selvittääkseni, liittyykö säiliö putkiin ja kaukaloihin,
minun piti lähettää vettä sen läpi,
joten soitin paikallisille, joilla on säiliöauto.
Les.
Hän huvittelee taikavarvulla.
Liitettyämme tankkiauton säiliön oletettuun poistoputkeen,
aloimme pumpata.
Nopeasti autoihin.
Sitten kiiruhdin alamäkeen katsomaan, saapuuko vesi kaukaloihin.
Kisaamme painovoimaa vastaan.
Pitäisi olla TV-ohjelma, jossa autot kilpailevat epätavallisia asioita vastaan.
Toimii.
Palasin kertomaan hyvät uutiset hepuille.
Painovoima siis toimii.
-Joo. -Tiedämme.
Putket myös kunnossa.
Putket ovat kunnossa.
Maanalainen osa toimii ja painovoima toimii.
-Niin. -Ongelma on nyt...
Mutta tämä ei ole pysyvä ratkaisu.
Jotenkin meidän on saatava säiliö täytettyä
ilman lava-autoa ja vesisäiliötä.
Niin.
Valitettavasti se sai odottaa.
Oli nimittäin tyttölampaiden aika tehdä vauvoja.
Ja poikalampaat olivat saapuneet.
Tuolla ovat pässit.
Pässit.
Hei, pojat, miten menee?
Hänen työnsä on hedelmöittää lampaita ja hänen nimensä on Porksman.
Noin. Se riittää.
Nämä ovat puhdasrotuisia.
Ovatko ne väkivaltaisia hyökkäyspässejä?
Eivät ole. Ne ovat hiljaisia kuin hiiret.
Tulkaa ulos, pojat, älkää ujostelko.
Jestas, näin juuri takaosan.
Pidätkö niistä?
Ne ovat aika riippuvat, eikö?
Kyllä. Tämä on niiden ensimmäinen lisääntymiskausi.
-Eli ne ovat neitsyitä. -Niin ovat.
En halua olla hävytön,
mutta pässit ovat vain kassienkantovälineitä.
Olen ostanut kaksi kivespussia.
Se on hedelmällisyyskone.
Jokainen näistä tuottaa
tuhansia siittiöitä päivässä.
Ne parittelevat 3 tai 4 kertaa päivässä.
Hra Porksman ehdotti, että testaisin ostosteni tulivoimaa.
Minun pitää mennä alas, että yletyn.
Haluatko mitata ympärysmitan?
En ajatellut aamulla tekeväni tätä tänään.
Kyllä, tiedän.
Okei. Täytyy pitää kiinni kivespussin yläosasta.
Onko se hyvä? Liikkuuko se kivasti?
-Ovatko ne irtonaiset? -En ole varma.
Ei ole vertailukohtaa.
En ole hipelöinyt mitään tämän kokoista.
Se on 38-senttinen kivespussi.
Tässä sanotaan...
Useimmat pässit ovat 30 ja 40 sentin välillä.
-Eli 38 on hyvä, eikö? -On. Kärkipäässä.
Nyt mittaamme sinut. Pahoittelen.
Tiesin, että sisäoppilaitoskoulutuksesta olisi hyötyä.
Tämä on...
-Kuule... -Montako senttiä tämä on?
En halua nolata toista.
-Isompiko? -Tämä on sentin isompi.
Sentin isompi. Ai, et halua kertoa sille.
Jos joku mittaisi meidät ja sanoisi:
"sinulla on isompi pari", nolostuisit.
Minä nolostuisin.
-Palaat sinne sisäoppilaitosaikoihisi. -Nimenomaan.
Jätin pässit asettumaan taloksi,
traktoroin hieman lisää,
ja parin päivän päästä oli yhdynnän aika.
NSA:n Kevin ja aussieläinlääkäri Jenny
valmistelivat tyttölampaat
ja huomasivat ongelmia kolmen kanssa.
Näyttää siltä, että tuolla on paise.
Niin.
Eli utareet ovat tukossa.
Ainakin yksi niistä,
joten emme halua käyttää sellaista jalostukseen.
Voivatko ne silti tulla raskaaksi?
Kyllä, mutta kun ne poikivat,
maitoa on vain rajallinen määrä.
Tuomme kohta Leonardon ja Waynen tänne.
Wayne hoitelee vähän vanhemmat.
Leonardo ottaa nuoremmat.
Nämä kolme rikkinäistä on siis saatava erilleen.
Niitä ei saa astuttaa.
Emme halua niitä pässien lähelle.
Ennen kuin Wayne ja Leonardo voitiin vapauttaa,
ne piti saada bondage-välineisiin.
Meillä on täällä
valjaat, jotka laitamme pässien
päälle näin.
Joten kun se nousee tyttölampaan päälle,
tämä jättää sinisen merkin tytön selkään,
ja niin tiedämme, että se on hedelmöitetty ja kenen toimesta.
Koska toinen on keltainen.
Ota yksi kiinni, niin minä otan toisen.
Hän sanoi, että jos teen näin, ne tulevat.
Tulkaa.
Tänne.
Ne tietävät, että jahtaat niitä.
Käyttäydyt eri tavalla kuin normaalisti.
Suuri osa työstä on lammaspsykologiaa.
Täytyy ajatella niin kuin ne.
Ne ajattelevat seksiä ja ruohon syömistä.
Ei, vaan: "Ihmiset ovat perässäni.
"Miten pääsen parhaiten pakoon?" Nyt hermostutimme ne.
Miten vahvat porttisi ovat?
Otetaan selvää.
-Tuo on lammaspainia. -Sinun täytyy auttaa.
Kerro mitä teen, niin autan.
Hyvä.
-Kumpi tämä on? -Leonardo.
-Eli Leonardo on keltainen. -Leonardo on keltainen.
Oletko ajatellut palkata paimenen, joka tekee tämän puolestasi?
Ettet soittelisi minulle jatkuvasti.
Luulen, että ne haistavat lampaat nyt.
Hyvä, avataan portti.
Tuuli puhaltaa tuonne. Ne seuraavat nenäänsä nyt.
Katsokaa tätä.
Kaksi poikaa, jotka eivät ole koskaan harrastaneet seksiä,
ja 75 aktiivista puumaa muurin toisella puolella.
Nyt ne alkavat päästä jyvälle.
Ne alkavat rehvastella.
Ne ovat jo innoissaan.
Katsokaa niiden menoa.
Juostessaan ne tosin osuvat palleihinsa.
Katsokaa puumia.
Kuka haluaa drinkin?
Espresso Martini?
Ne älysivät.
No niin.
Puumat ovat epätoivoisia.
Ne jahtaavat miehiä.
#MeToo on mennyt sekaisin.
-Nyt se nousi selkään. -Päällä on.
-Ei olekaan. -Se tuli alas.
Se oli varaslähtö.
Se potkaisi tyttöä. Taitaa olla Rotherhamista.
-Nyt se aloittaa. -Katsokaa.
Miksi uuhi kävelee?
Etkö ole nähnyt tuota Kamasutrassa?
Kottikärryt.
Kauanko akti yleensä kestää?
Ei kauaa. Pari minuuttia,
-ei sen pidempään. -Pari minuuttia?
Mielestäni voisimme nyt himmentää valot,
laittaa Barry Whitea ja jättää ne rauhaan.
Mutta Jenny varoitti, että edessä on suuria velvollisuuksia.
Monia ongelmia tulee juuri ennen synnytystä.
Mitä ongelmia?
Ongelmia voi tulla siitä,
etteivät ne saa tarpeeksi ruokaa ja energiaa,
koska kun karitsat kasvavat, ne painavat vatsalaukkua,
joten ruokaa ei mahdu niin paljon,
ja ne käyttävät liikaa energiaa.
Se on vakava asia,
ja pitää tietää, milloin niillä on tarpeeksi ruohoa.
Niiden on pysyttävä hyvässä kunnossa tästä synnytykseen saakka.
-Josta en tiedä. -Se on hyvin tärkeää.
Erittäin tärkeää.
Jos uuhet ovat laihoja, kun karitsat syntyvät,
siitä aiheutuu kaikenlaista harmia.
Tämä tarkoitti vain yhtä asiaa.
Minun pitää siis palkata paimen?
Minusta sinun pitäisi.
Niinpä. Ostin traktorin ja piti palkata kuski.
-Nyt lampaille tarvitaan paimen. -Niin.
Aion löytää jotain tekemistä itselleni.
Kun se päätös oli tehty, oli aika tehdä toinen.
Mitä tekisin kolmen tuottamattoman uuhen kanssa?
Mitä teemme teidän kanssanne?
Ette voi tulla raskaiksi.
Koska jos tulette raskaiksi...
Tiedän. Teillä on utaretulehdus tai jotain sellaista
ja utareenne ovat rikki.
Joten, mitä teemme?
Inspiraatiota etsiessäni konsultoin aussia.
Ne eivät siis voi vain jäädä tänne ja olla kolme...
Laitan ne jonnekin muualle.
Ne ovat laumaeläimiä, joten ne haluavat elää laumassa,
ja kolme lammasta ei ole lauma.
Ne haluavat juoksennella monen samanlaisen kanssa.
Mikseivät ne voi jäädä jonnekin pikku laitumelle
kyyhkyjen ja kanien kanssa?
Se ei ole...
Ei aivan kuin Lumikki.
...maatilan todellisuutta.
Niille on oikeastaan vain yksi vaihtoehto,
ne pitää teurastaa.
Vaikean päätöksen jälkeen
taistelin kolme viikkoa säätä vastaan
yrittäen epätoivoisesti saada siemeneni maahan.
Sitten oli aika tarkistaa, oliko lammasseksi johtanut tuloksiin.
Se oli uuden paimeneni, Ellenin, homma.
Katsokaa, miten hän vain viheltää.
Henkeäsalpaavaa.
Hei.
Se oli upeaa katseltavaa.
Hei, sinä.
Kyllä, hyvä koira.
Ovatko ne kaikki nyt paksuna?
Niistä 74 on astutettu.
Onko?
Eli vain paria ei ole.
-Niin. -Se ei ole paljon.
Sinistä on tuplasti keltaiseen verrattuna.
-Wayne? -Kyllä.
Se on kovempi pukki kuin Leonardo DiCaprio.
Juu.
Vanha kunnon Wayne.
-Ne ovat siellä, katso. -Niin.
Kiimaiset pikku paskiaiset.
Niillä on kopea ilme kasvoillaan.
Seuraavaksi meidän piti erottaa Wayne ja Leo villaisesta haaremistaan.
Mene tuohon suuntaan,
hajaannutaan ja levitä kätesi.
Odota, missä...
-Missä se on? -Otatko portin?
-Mitä? -Ota portista kiinni
ja heilauta se minua kohti.
-Noin. -Saimme sen.
Hyvä. Saimme ne molemmat.
-Jep. -Miten teit tuon?
Ellenin paimennuskykyjä ei voinut epäillä.
Kunpa voisin sanoa samaa hänen ajotaidoistaan.
Kaikki, rauhoittukaa.
Rauhoittukaa.
-Alan kiintyä niihin. -Oletko jutellut niille?
Tiedätkö ne kolme, jotka ovat
-menossa teloitettaviksi? -Tiedän.
Pidän niistä paljon.
Ne tulevat luokse laukaten, kun ruokkii hevoset.
Niin.
Pässit pitää saada pois ennen pimeää.
Laitetaan ne peräkärryyn ja siirretään.
Voisin ajaa auton tänne,
koska peruutin sillä juuri tiukassa paikassa
-enkä osunut mihinkään. -Hyvin tehty.
Toisin kuin eräät.
Seuraava ongelma oli ruoka.
Elleniä huolestutti, että pelloillani ei ole tarpeeksi ruohoa
74 tiineelle uuhelle.
Silmämääräisesti kaikki näyttää samalta,
mutta täällä on tyhjää.
Molemmat ovat vihreitä.
Se ei tarkoita, että se on ruohoa.
Entä tuo pelto?
Täällä on ruohoa, näetkö?
Mutta sitä ei ole paljoa.
Meidän täytyy täydentää uuhien ruokavaliota...
-Heinälläkö? -Heinällä.
Paljonko ne tarvitsevat?
Meillä on iso heinäpaali.
Ne syövät ehkä kaksi sellaista päivässä.
-Jos ovat nälkäisiä. -Hitto.
Ei minulla ole niin paljoa.
Paljonko se maksaa? Heinä on kallista.
Niin on.
Heinä oli taas yksi lisäkulu
nopeasti kasvaviin lammaskustannuksiin.
Seuraavana päivänä Charlie tuli käymään
ja keskittyi rahatilanteeseen.
Miten lampaat voivat?
Palkkasin paimenen.
-Paimenenko? -Niin.
Hän tulee joka päivä katsomaan niitä.
-Onko lampaita 75? -On, jäljellä.
-Jäljellä. Uuhia? -Kyllä.
-Ja paimen. -Ja kaksi pässiä.
-Wayne ja Leonardo. -Saammeko 130 myytävää karitsaa?
Kyllä.
-Eli 130 lammasta karitsat mukaan lukien. -Joo.
Niistä saa 65-70 puntaa kappale.
-Siitä tulee 7 800 puntaa -7 800.
-Joten... -Siinäkö kaikki?
Siinä kaikki.
Maksan paimenellekin enemmän.
Lammasbisnes ei vaikuta kovin tuottavalta.
Ja minun piti ostaa lampaat ja pässit.
Ne pitää aidata...
On käsittelykuluja ja eläinlääkärilaskut.
Joten lampaiden pito maksaa minulle
7 000 - 10 000 puntaa vuodessa.
-Niiden omistaminen? -Niin. Ruohon leikkaukseen.
Se oli huono bisnespäätös.
-Kiitos kun kävit. -Eipä kestä.
Synkkyytesi kera.
Realiteettien.
Lampaat olivat tulossa vielä kalliimmiksi,
koska niiden vesihuolto piti saada toimimaan.
Tarvitsin veden lähteen, josta voisin täyttää säiliön
kukkulan laella.
Edistyykö se?
Kävin kysymässä neuvoa Geraldilta,
joka on asunut kylässä 72 vuotta.
Kun se oli selvinnyt,
tutkin asiaa hieman lisää
ja löysin pian metsästä puron.
Kaleb ja minä vedimme putken purosta
ylös pumpulle lähellä rakennuksia.
Teoriassa, kun käännän pumpun päälle...
-Eikö? -Niin.
Se tuo vettä purosta
mäen juurelta
tänne, ja kun kytkemme sen putkeen,
saamme vettä lampaiden kaukaloihin.
-Selvä. -Totuuden hetki.
-Valmiina? -Juu.
Emme ole tehneet paljoa.
No nyt toimii.
Terve!
Katsos tuota.
Meillä oli vetemme.
Nyt se piti saada säiliöön kukkulan päällä.
Siihen käytimme traktorin erikoisosaa nimeltä myyrä,
joka vetää putken maan alle.
Säiliö on tuolla,
-näetkö tuon puurivin? -Joo.
Siinä on aukko. Kaukana horisontissa.
Kuinka kaukana se on?
-Ainakin maili. -1,6 kilometriä?
Paljonko maksat metristä?
Punnan metri.
Kun tämän vetää, se kestää 1 000 vuotta.
Ei tätä voi laskea yhden vuoden lampaanhoitokuluihin.
En halua, että ajat rapsini päältä.
Se tuottaa sinulle enemmän kuin nämä kurjat lampaat.
-Mitä? -Varmasti.
Auringon laskeutuessa suljimme suumme,
yhdistimme kaiken ja ryhdyimme hommiin.
No niin, myyrä. Katsotaan, toimiiko tämä.
Toimi se.
Jee!
Katsokaa, se leikkaa maan auki,
laittaa putken sisään ja sulkee maan,
kun olen mennyt.
Nerokasta.
Tämä on oikein hyvä väline.
-Se on mainio, eikö? -Todella hyvä.
-Sitä voisi katsella koko päivän. -Ei.
Vaikka traktorini oli ketterä
ja juuri oikean kokoinen,
maastoreitti vesisäiliölle oli erittäin vaarallinen.
Hyvin menee, jatka vain.
Jatka matkaa, kaikki kunnossa.
Hyvä luoja.
En ole koskaan päässyt portin läpi ilman kolmen pisteen käännöstä.
Mahdu nyt.
Mene vain, kaikki hyvin.
Tämä tarkoitti, että kun putkikela piti vaihtaa,
olin liian väsynyt poistumaan ohjaamosta.
Ei hätää, istu vain siinä.
Niin aionkin.
Lopulta sarjan nimeksi tulee:
"Mies katselee maanviljelijää
"katselemassa maataloustyöntekijäänsä."
Sellaista se tulee olemaan.
Sehän sen nimi on.
Voisit katsella minua,
ettet saa osumia, jotka pitää kirjata onnettomuuskirjaan.
Mihin kirjaan?
Joka tilalla on sellainen.
Ethän sinä lue kirjoja.
Sen lukisin, koska se kertoisi lähinnä minusta.
Onko kaikilla farmeilla sellainen?
Joo. Jos leikkaa veitsellä sormeensa,
se pitää kirjata onnettomuuskirjaan.
Kuka sitä katsoo?
Terveys ja turvallisuus.
Miksi ei sanota, ettei käynyt mitään?
Ei sitä kukaan uskoisi.
Mieti nyt. Paljonko farmilla sattuu onnettomuuksia?
Koko ajan. Mutta ei meillä vielä.
Leikkasin sormeeni tänään. Se on merkittävä kirjaan.
Ja silmäkulmassani on ruhje.
-Merkitäänkö sekin? -Kyllä.
Kirja on siis valveutunut?
Lopulta aloimme kiivetä.
Tämä on tilan jyrkin töyräs.
Anna mennä, tyttö. Ylöspäin. Mene, mene.
Kaleb puhuu traktorille.
Mene, mene, tyttö. Se on kone.
Sinne vaan.
Tämä traktori vetää 150 metriä putkea
metrin maan pinnan alapuolelle.
Liian iso, enpä usko.
Kun vaikein nousu oli ohi,
lepäsimme hetken.
Täällä on hyvä olla,
-ilma on raikasta. -Niin on.
-Katso maisemia. -Maisemat,
-ilma, kaikki. -Katso tuonne.
Tykkään viljellä täällä, koska
kun istun traktorissa kesäpäivänä ja kello on 21.
Valot alkavat syttyä. Näen jokaisen maanviljelijän
työskentelemässä.
En voi puhua heille, mutta siitä tulee hyvä mieli.
Tiedän hänen vilkuttavan takaisin, vaikka on kaukana.
-Ja tiedät, kuka se on? -Tiedän tarkalleen.
Tiedän hänen traktorinsa, sen hevosvoimat,
ja mitä koneita siinä on kiinni.
Tuleeko tuo sade tänne?
Tulee.
Se on kuin otos Oklahomasta.
-Missä se on? -Amerikassa.
Työskentelimme myöhään saadaksemme putken säiliölle.
Seuraavana aamuna menin katsomaan toimiiko se.
Tuo on hyvä uutinen.
Ja niin maanalainen viktoriaaninen vesimoottori
oli jälleen täysin toimiva.
Olin innoissani.
Kun taas lampaita...
Ei kiinnosta.
Se voi johtua siitä, että ne saavat tarvitsemansa kosteuden
nuolemalla maata.
Se on läpeensä märkä.
Tai syy voi olla, että sähköaita on päällä.
Eli koko kaukalo on virroissa.
Maanviljely on monimutkaista.
Siitä oli tulossa myös järkyttävää.
Oli nimittäin aika sanoa hyvästit kolmelle villaiselle kaverilleni.
Yksi tuolla syö viimeistä aamiaistaan.
Tulkaahan.
Ylös, menkäähän.
No niin.
En tiedä, mitä sanoa tai ajatella
tästä tämän aamun tehtävästä.
Mutta olen lampuri. Tätä lampurit tekevät.
He vievät eläimensä markkinoille.
He vievät ne teurastamoon.
Lopulta saavuin teurastamolle.
Kolme uuhta teuraaksi?
Kolme uuhta, kyllä.
Olisin tarvinnut rauhoittavia sanoja,
että olen tekemässä oikein.
Se on sääli, koska ne ovat hyviä lampaita.
Hienoa.
Onko tämä kaikki lampaanlihaa?
Kyllä, ne menevät myös teuraaksi.
Viljelijät ovat tarkistaneet niiden utareet.
Huonot utareet tai hampaita puuttuu, eivätkä ne voi syödä.
Minne lampaanliha menee?
Intialaisiin ja eteläaasialaisiin ravintoloihin.
Itä-Lontoossa on valtavia yhteisöjä.
Hyvä.
Tuo näyttää niin surulliselta.
Lopulta niiden, jotka eivät sovi muottiin,
pitää tulla tänne.
Ne eivät voi lisääntyä, eivätkä elää laumassa.
Eivätkä ole lemmikkejä.
Ei niin.
En tarkoituksella ole nimennyt niitä. Ääneen ainakaan.
Ei, ei.
Toimistossa kävimme läpi valtion paperisotaa.
Olemme täyttäneet yhden, nyt toinen.
Tämä on kuljetuslisenssisi.
Me lähetämme kopion DEFRAan.
Tämä on sama...
-On helpompi päästä Amerikkaan. -Olet oikeassa.
...paperia ne tuottavat?
Sitten jäljellä oli vain yksi asia.
Hyvästelen ne vielä.
Taitaa olla vähän myöhäistä.
-Mitä? Missä ne ovat? -Ne saattavat olla kuolleita.
-Joko ne ovat kuolleet? -Kyllä.
Ovatko ne poissa? Kuolleita?
Joo, ne ovat linjastolla nyt.
Sori.
-Hienoa. No niin, kiitos vielä kerran. -Kiitos.
Okei.
Lampaat olivat olleet maatilallani nyt kolme kuukautta.
Suurimman osan siitä ajasta ne olivat olleet painajainen.
Ei, ei.
Ja sen lisäksi tuhoisan kalliita.
Mietin jonkun numeron ja tuplaan sen.
Minun pitää siis palkata paimen? -Minusta sinun pitäisi.
Se oli huono bisnespäätös.
Mutta nämä sotaisat seksihullut sairastelukoneet
ovat tuoneet maatilalle paljon iloa.
Hieno näky.
Hei, lampainen.
Olen alkanut pitää niiden läsnäolosta.
Syötte nyt kahden edestä. Tai kolmen, toivottavasti.
Ne oppivat luottamaan minuun.
Ja tulossa oli vielä yksi yllätys.
Luulin, etten voisi syödä niitä,
mutta kävi ilmi, että voin.
Ne ovat herkullisia.
ENSI JAKSOSSA
Maatilapuoti.
Miksi en tekisi sitä?
Mielessäni se on kuin Fortnum & Mason.
Kuin mikä?
No niin, aloitetaan.
Tekstitys: Maarit Hirvonen
Luova tarkastaja: Pirkka Valkama