Viraje la patru ace.
Mulți ani, ăsta a fost jobul meu.
Intru tare!
Dar, când s-a terminat munca importantă...
Mi-a căzut un tampon nazal!
... m-am întors acasă la asta.
E ferma mea din Cotswolds.
Cuibărită printre satele medievale cu construcții din piatră,
e un rai pașnic de 400 de hectare, în câmp deschis,
cu pârâuri,
cascade,
păduri
și pajiști de flori sălbatice.
Se întinde de la acei copaci care se văd în zare,
până dincolo de pădurea aia mare,
apoi jos în vale, aici sus
și până la vreo trei kilometri în direcția aia.
De când am cumpărat terenul, în 2008,
a fost în grija unui om din sat.
Dar acum vreo două luni mi-a zis că iese la pensie,
așa că mi-a venit o idee.
O să cultiv eu pământul.
N-am mai făcut așa ceva.
Fac agricultură.
Ăsta e drept ca un sens giratoriu.
Nici să nu te gândești că pui o pancartă cu numele meu!
O să scriem pe pancartă: „Ghiciți cine a semănat aici!
Jeremy, Kaleb?”
Decolează!
Așa.
Hai să adunăm oile!
Jeremy, mergi prea repede!
Drăcie! Opriți-vă, vă rog!
Haide! Să nu plouă!
Asta înseamnă încălzire globală.
Și tu te-ai ocupat de curse de mașini toată viața.
Ce aberație!
Îi vezi? Sunt sticleți.
Serios? Sunt foarte fericit.
Ia uitați! Sunt Moise.
Și ce dracu' faci aici?
Cine e Moise?
E pui.
- Doamne! - Ai mai crescut oi până acum?
I-am băgat mâna în fund.
Nu.
O, da!
E proiectul meu de sălbăticie.
- Vai, Doamne! - Nu!
Asta nu e sălbăticie. E deteriorare.
MAGAZIN AGRICOL - INAUGURARE SÂMBĂTĂ - LA DREAPTA
Seamănă cu Fortnum & Mason.
Cu ce?
Doamne! Ce am făcut?
Rămâi în mașină, te rog. Rămâi în mașină.
Mă apropii de 60 de ani. Am fumat trei sferturi de milion de țigări.
Am făcut pneumonie. După mine...
Da, nu-s multe speranțe.
La dracu'!
Fir-ar al naibii!
A murit Wayne Rooney.
Ăsta e momentul.
Ai sărit o porțiune.
- Unde? - Uite în oglindă!
- Ba n-am sărit. - Ba da.
- Ba nu. - Ba da.
Vor urma toate astea, dar acum
a venit momentul primei mele munci.
Cea mai mare și mai importantă dintre toate.
Să cultiv grâu și orz pe toate loturile, cât câmpul ăsta de mari.
Și cum o să fac?
Habar n-am. Sincer, n-am nici cea mai vagă idee.
Știu doar că o să folosesc un tractor.
FERMA LUI CLARKSON
CAPITOLUL 1 CU TRACTORUL
SEPTEMBRIE 2019
Evident, pentru munca cu tractorul, am nevoie de un tractor.
Așa că, într-o zi, am pornit-o spre concesionarul local.
Unul ca ăsta, un Super Major.
Există și nume mai proaste.
Fiind la curent cu tot ce are patru roți și un motor,
ar fi trebuit să mă simt în largul meu, dar n-a fost așa.
De-aia i-am cerut sfatul proprietarului firmei, Patrick Edwards.
Ăsta cât costă?
Șapte mii cinci sute. În așa ceva suntem specializați.
- Ai motorul în față. - Da.
Ai cutia de viteze și osia din spate. Fără suspensii și electronice sofisticate.
Putem repara tot ce se strică.
- Câți cai putere are ăla de acolo? - Patruzeci și cinci.
Cam slăbuț.
A hrănit țara.
Știu, dar lumea nu mânca prea mult pe atunci.
Care are cei mai mulți cai putere?
Ăla are cam 65 de cai putere.
Ăsta de aici e cel mai puternic?
Da.
- Șaizeci și cinci? - Da.
Am luat unul dintre tractoarele recondiționate pentru un test rutier.
Începe!
Să-i dăm bătaie!
La terminarea testului rutier, m-am hotărât
și l-am cumpărat pe ăsta.
E un Lamborghini R8.
Doamne, e enorm!
Totul la el e imens.
Cântărește zece tone.
Am 40 de viteze înainte și 40 de marșariere.
Știu că era drăguț tractorul ăla Massey Ferguson, dar te pui cu ăsta?
Bine, am ajuns la fermă.
Salut!
Stai puțin.
La naiba!
Bun.
Prima care și-a dat cu părerea a fost partenera mea, Lisa.
E prea mare.
Ba nu. E magazia prea...
E enorm.
... mică.
Vine cineva care chiar se pricepe la agricultură.
Charlie Ireland, un fel de agent al loturilor mele.
El știe ce e nevoie și când e nevoie.
O să mă îndrume în tot acest an.
- Salut! - Charlie, ce mai faci?
Foarte bine, mulțumesc. Tu?
E cam mare.
Haide, e un tractor bun.
Are cârligul greșit.
Poftim?
E un sistem de prindere european.
L-am luat din Germania.
Tot ce se poate.
Nu pot să prind nimic în spate?
Momentan, nu.
Dar e un tractor mare.
Cred că e un tractor uriaș.
Prea mare?
Da.
Charlie m-a pus să iau loc, ca să-mi explice cât ar fi de scump
să-mi cultiv pământul.
Ai un tractor.
- Da. - Deși puțin cam mare.
Ai nevoie de niște utilaje pe care să le fixezi în spate.
Deci tractorul la 40. Ce mai trebuie?
O prășitoare. Circa 20.000-25.000.
O semănătoare nouă, la circa 40.000-50.000.
PRĂȘITOARE 25 SEMĂNĂTOARE 50
Stropitor, 60.000.
STROPITOR 60
Și n-ai remorcă.
Zece mii.
Plugul costă 62.000.
Aproximativ 35.000.
La fel și îngrășământul.
- Am ajuns la un sfert de milion. - De lire sterline.
Și ăsta e doar echipamentul de bază.
Scuze, am să repet.
- Un sfert de milion de lire sterline. - Exact.
Avem două variante. Ori cumpărăm utilaje noi,
ori procedăm mai inteligent
și cumpărăm utilaje la mâna a doua, care sunt mai ieftine.
- Da. - Vin târgurile agricole.
Bine, mergem la târg.
Da.
După câteva zile, într-o dimineață frumoasă în Cotswolds,
mi-am luat carnetul de cecuri și am plecat la cumpărături.
Charlie îmi făcuse o listă cu ce trebuia să cumpăr,
dar parcă era în arabă.
Habar n-am ce e aia.
Habar n-am.
Ce naiba e asta? Ce-s toate astea?
Parcă e un bâlci medieval.
Sute de modalități de a te sinucide.
Se pare că mor de 20 de ori mai mulți oameni
care lucrează în agricultură
decât în toate celelalte sectoare la un loc.
De 20 de ori mai mulți.
Și, când vezi astfel de utilaje, înțelegi de ce.
Ești singur pe câmp, cazi
și ești mărunțit și înhumat în propriul tău teren.
Am înțeles. Da, cred că i-am dat de cap.
O montezi pe tractor de-aici,
apoi aluneci,
partea asta îți scrijelește brațul,
iar cealaltă parte ți-l sapă în pământ.
Salutare! Sunteți fermier?
Nu, sunt pădurar.
Silvicultură: perfectă ca să vă tăiați brațul.
Nici n-aveți degete.
Incredibil! Ați văzut?
- Silvicultor. - Da.
Ce frumusețe!
Set de canapea și fotolii matlasate cu nasturi.
Da!
În curând, a început să se adune lumea.
Și începea agitația dinaintea licitației.
Se dă mare. „Ia uitați, încă am brațul.”
Cei de la Amazon au zis că vor cât mai multă diversitate
și cred că ne descurcăm bine,
deoarece, dacă vă uitați,
găsiți aici orice tip de bărbat alb, de 60 de ani.
Avem o gamă extraordinară, un kit pentru teren arabil, unul pentru pășune.
Ca să fie sigur că nu mă jupoaie de bani,
Charlie mi-a făcut și o listă de prețuri pentru fiecare kit în parte.
Îmi trebuie lotul trei de aici.
Un preț bun ar fi șase și jumătate. Iar 13 ar fi un preț prost.
Prășitoare Vernon C&M. La 1.000£, în partea stângă.
Pornim de la o ofertă de 1.000£.
Sub privirea atentă a unui bărbat care părea
să se fi certat cu o treierătoare,
am început să licitez.
Se oferă 14. 16. 1.800.
Se oferă 2.000. 2.200. 2.400.
Suntem la 2.600. 3.200.
La 3.300. 3.800.
La 3.850.
Adjudecat domnului cu nr. 611.
- Nr. 611. Mulțumesc. - Mulțumesc.
A mers bine.
Ni s-a spus că 6.500 era un preț bun.
Iar noi am plătit 3.950.
Da!
Trecem la lotul 33.
E o mașină Bomford de tăiat arboret.
Pornim de la 2.000.
Am depășit puțin cifra la celelalte achiziții.
- Adjudecat, dle. - Vai de mine!
Mi s-a zis să nu depășesc 3.600, și eu am plătit 5.100.
Începem! Licităm acel lot.
Da, la sfârșitul licitației...
Ofertă pentru 42.
La 2.006.
... aveam tot ce-mi trebuie.
Adjudecat dlui cu nr. 611. Cumpărătorul.
După ce am cheltuit 82.000£ pe utilaje
și 2£ pe mobila de birou,
următoarea treabă, după părerea lui Charlie, era să verific calendarul
pentru însămânțarea culturilor.
Am făcut un plan de producție.
Asta e ceea ce cultivăm.
Ce cred eu că ar trebui să cultivăm.
Trebuie să plantăm orzul de iarnă...
Orzul de iarnă în lotul de aici.
Trebuie s-o facem acum. Iar grâul, aici.
- Asta trebuie să facem acum. - Da.
Sunt 95 de hectare. Avem toate astea...
Și avem de pregătit 81 de hectare pentru orzul de primăvară.
Trebuie să arăm, să stropim și să semănăm.
- În... - În mai puțin de două săptămâni.
Bine.
Dacă nu semănăm orzul de iarnă până atunci, începe să scadă recolta.
Trebuie să însămânțăm mult, ca să crească bine,
așa că avem multe de făcut.
Bine.
Iar cel mai greu dintre toate astea e că trebuie...
să înveți cum se face.
- Da, știu, dar... - E o veche zicală:
„O semănare bună rezolvă problema pe jumătate.”
Dacă recolta e bine însămânțată, ai făcut jumătate din treabă.
Factorul cel mai mare de risc e...
- Să nu plantăm corect. - Exact.
Bun.
Și n-am menționat celălalt factor:
vremea.
Dacă e vreme proastă, va trebui să așteptăm.
Deci solul trebuie să fie uscat.
Solul trebuie să fie în condiții adecvate.
- Camionul. - A sosit un camion.
- Ce avem? - Avem îngrășăminte.
- Da. - În ăsta.
Iar în ăla avem semințe.
- Trebuie să... - Trebuie să mutăm tractorul.
- Da. - Elevatorul e aici.
- Da. - Așa că hai s-o facem.
Ar fi trebuit să ia un tractor mai mic.
Cred că băieții își pierd curând răbdarea.
Tocmai când să mă apuc de treabă,
Charlie cel Vesel a venit cu un snop de formalități administrative.
- Acolo avem baloți de fân. - Da.
Trebuie să mutăm fânul. Nu poți depozita un produs inflamabil ca fânul,
paiele și altele, alături de îngrășăminte.
Cele două produse se combină bine, ai avea un agent oxidant.
- De ce nu? - Pentru că...
Fânul nu ia foc singur.
Ar putea să ia foc alături de îngrășământ.
- Cum adică... Pe bune? - N-avem voie.
Încalcă normele de asigurare din industria fertilizanților.
Guvernul își dă cu părerea și referitor la ce pot depozita lângă fertilizanți?
Sincer să fiu, e o regulă corectă.
Săptămâna noastră de lucru trebuie să includă
și regulile și reglementările pe care trebuie să le respectăm.
Unele reguli sunt cam greu de respectat,
dar nu sunt întâmplătoare.
Agricultura se face cu răbdare,
iar el nu e chiar cel mai răbdător om din lume...
Inutil!
O să fie o adevărată probă.
Sus, sus.
Să-mi bag picioarele!
În cele din urmă, fânul
și tot ce ar fi putut exploda
au fost scoase din șopron.
Și, spre ușurarea camionagiilor,
am putut, în sfârșit, să încep să descarc.
Ia uite!
Înapoi.
Excelent.
Noroc, amice! A fost excelent.
Dai puțin mai în față, ca să descarc semințele?
Mai sunt 46 de saci.
Poftim?
Da. Toți ai tăi.
Până în spate.
Glumești!
Toți sacii sunt pentru tine.
Știu, mi-a zis acum.
În ciuda unor mici incidente...
La dracu'!
... am descărcat îngrășămintele și semințele în doar cinci ore.
- Asta e tot? - Da.
Una aici și una aici.
- Șaisprezece tone și jumătate. - Exact.
Poftim. Și mulțumesc pentru răbdarea avută.
- Pentru puțin. - A fost prima mea zi
și probabil n-am fost la fel de rapid cum o să fiu într-o bună zi.
Acum, că aveam semințele și îngrășămintele,
eram gata de cultivarea terenului.
Cu calendarul strict al lui Charlie în coaste,
a trebuit să mă obișnuiesc rapid cu utilajele.
După ce a fost montat cârligul potrivit pe tractor,
m-am pus pe treabă.
Bănuiam că o să găsesc în cabină
soluția la cum o să atașez utilajele. În schimb...
Trei butoane acolo. Nu știu la ce folosesc.
Nu, nu știu.
Nu.
Nici astea nu știu ce fac.
Nu.
Și aici... Mamă, ia uite!
Aveam o singură opțiune.
Să sun la filiala locală a Sindicatului Producătorilor Agricoli
și să le cer ajutorul.
Nu, ar fi perfect. Mulțumesc.
Vine un reprezentat al sindicatului meu, ca să-mi dea o mână de ajutor.
Mă duc să aprind focul.
În locul lui Arthur Scargill...
au trimis-o pe Georgia Craig.
Sunt sincer, nu sunt foarte îndemânatic.
- Te pricepi la tractoare? - Da.
Ai doar tractorul ăsta?
- Da. - Da.
- Bine. - De ce, ce are?
E cam mare pentru utilaje.
Toată lumea zice că e prea mare.
- De ce l-ai ales pe ăsta? - E un Lamborghini.
- O să termin treaba mai repede. - Bine.
Care e problema?
Sincer, habar n-am cum funcționează un tractor.
Știu să-l conduc, dar nu să-l manevrez.
- Are trei schimbătoare de viteză. - Da.
Două pedale de frână și 8.000 de butoane.
- Bine. - Unele în germană.
Bine.
Prima lecție a fost să învăț să atașez tractorul
la o chestie numită prășitoare.
Așa. Oprește-te!
Cine a pus zăvorul tocmai acolo?
E ultima oară când mai cobor cu fața.
În primul rând, am observat că știftul ăla e coborât,
Ambele știfturi trebuie să fie sus.
Pot să intru acolo?
Întâi aș opri motorul, apoi aș trage știftul,
- ... pentru siguranță. - Urc iar treptele?
Da.
- Bine. - Așa...
Trage știftul în sus.
Acum o să ridicăm pârghia de prindere în sus.
- Deci pornesc motorul? - Da.
Iar urc scările.
Nu face asta. Ia loc.
- Așa. - Pot să-i trag un picior?
Mai are puțin... Uite.
Nu, nu-l lovi cu piciorul. Fă-o din cabină.
Iar urc.
Așa, oprește-te!
Pot să-l acționez de aici, să văd dacă merge?
Nu, s-ar putea să aibă un recul.
Pentru Dumnezeu!
Bine, mai e puțin.
Încă puțin și le agăți.
E doar un milimetru.
Doar puțin.
Iar urc treptele.
Drăcia dracului!
Așa. Bine.
Oprește motorul și le prindem de aici, de jos.
O să le manevrez de aici, nu-mi pasă de ce zice.
Nu. Fir-ar!
Da! Am reușit.
Nu mai suportam să mai cobor încă o dată.
După ce am agățat prășitoare,
ne-am dus pe un câmp din apropiere,
ca Georgia să mă învețe cum s-o folosesc și ce face.
Ideea e să afânăm suprafața,
porțiunea friabilă a solului.
Deci desprindem puțin solul, îl întoarcem.
- Da. - Ca atunci când însămânțăm
cu semănătoarea, să fie într-un pământ bun, afânat.
Da.
Așa a început prima mea lecție de condus după 42 de ani.
- Prima viteză? - Da.
- Redus? - Da.
Hai să cultivăm!
Ia uite, prășesc.
O fac!
Uite ce diferență! Se vede unde ai prășit.
Acum hai puțin mai repede, ca pământul să înceapă
să colcăie. Mărește puțin viteza.
Pare că fierbe, nu-i așa? Un clocot de pământ.
E fantastic!
Înainte să întorci,
ridici utilajul și faci o întoarcere din trei mișcări.
Ridic.
Întorci ușor.
Cobor.
Îți place să te plimbi cu Lambo?
Hai că e un tractor bunicel!
Prea mare.
Nu e prea mare.
Ba da.
Îmi plăcea foarte mult să cultiv pământul,
așa că m-am hotărât să mă opresc și să savurez și un prânz al plugarului.
- Ce brânză e asta? - Cheddar.
Vrei murături în sos de muștar?
Cred că poți să te descurci singur cu prășitul.
Serios?
Da, o să găsești un ritm propriu.
Zbor singur din prima zi.
Chiar cultiv pământul.
E ceea ce îți doreai.
Niciodată... Știu.
Howard, fostul fermier, a zis
că renunță la agricultură, așa că i-am zis c-o fac eu.
Au zis toți că-s prost,
că e cea mai mare prostie,
că n-o să fiu în stare.
- Și acum ești în stare. - Chiar mă ocup de agricultură.
Ia uite acum!
E frumos, nu?
Perfect.
- Ce-mi place tractorul ăla! - Și mie.
N-ar fi trebuit să fiu rea mai devreme.
- Nu. - Probabil eram geloasă.
A doua zi, m-am trezit de dimineață.
Entuziasmat să plec singur la treabă.
Nu-i rău deloc, chiar nu e.
Să-ți croiești drum prin rouă, într-o dimineață frumoasă de toamnă.
Ia uite ce priveliște!
Cobor prășitoarea. Prășitoare coborâtă.
Cultiv pământul.
Ia uite pescărușii mei!
Sunt cu miile.
Oare pescărușii aud tractoarele de la 100 km?
Așa cred.
A fost o zi fericită.
Viteza a treia.
Frumos.
De fapt, singura chestie enervantă era că mă agitam
de fiecare dată când trebuia să întorc.
Așa că mi-a venit o idee mai bună.
Uite ce m-am gândit. E un plan bun.
N-o să mai fac o întoarcere din trei mișcări, ca să întorc pe loc
și să continui pe lângă brazda prășită.
O să fac o serie de viraje în U, în felul ăsta,
și apoi
o să mă întorc pe porțiunile neprășite și o să le parcurg pe toate.
Bine? Ridic prășitoarea.
O blochez.
Și apoi o cobor la loc.
Da!
Trebuie să rămân paralel cu brazda prășită de acolo
și apoi o să... Da.
Din păcate, a fost mai greu decât am crezut.
Doamne, n-am făcut-o bine.
Ia uite ce-am făcut.
O mare tâmpenie.
Trebuie să trec iar pe acolo.
Jeremy Clarkson nu e în stare nici să conducă în linie dreaptă.
A mai rămas puțin și acolo. A plâns Iisus...
Consumam combustibil inutil pe ture care nu erau necesare.
Și iroseam timp. Pe care nu-l aveam.
Trebuia să termin câmpul ăsta
și pe toate celelalte.
Adică 176 de hectare
în mai puțin de 14 zile.
Iar în prima zi n-am reușit să ar decât patru hectare.
Am făcut-o de oaie.
Mi-am dat seama că am nevoie de ajutor.
Kaleb, încântat.
Așa că l-am chemat pe Kaleb Cooper.
Tractoristul care lucrase pentru fostul fermier.
Sunt într-o mare belea.
O belea mare de tot, pentru că...
Tu ai lucrat la ferma asta...
Da, am muncit trei ani aici.
- Trei ani? - Da.
Eu muncesc aici de 24 de ore
și n-am reușit să cultiv mai mult de patru hectare.
Ăla e Bury Hill, zona de sud?
Patru hectare?
Și unele nu mi-au ieșit foarte bine.
Ție cât îți lua să cultivi?
Cred că mi-ar lua o săptămână întreagă
și multe ore de muncă, ca să termin toată ferma.
În regulă, multe ore, dar o săptămână?
Da. O săptămână.
Și asta doar prășitul.
Apoi trebuie să plantăm semințele cu o chestie numită semănătoare.
Asta cât ar mai dura?
Și mai mult... În primul rând, ce semănătoare ai?
Una roșie.
Una roșie?
E de culoare roșie. Roșie... sau portocalie?
E un portocaliu roșcat.
Portocaliu roșcat?
Și cu ce te mai ocupi?
Am firma mea de afaceri,
Kaleb Cooper Contracting Services.
Am și un excavator de 1,5 tone.
Fac tot felul de săpături, îngrop conducte de apă, sap fundații.
Ai simț practic.
- Da. - Animale?
Am 50 de capete de oi.
În general îngraș vreo cinci porci pentru cârnați și cotlete.
Am și vreo 120 de pui la fermă.
Vând ouăle localnicilor.
Câți ani ai?
Am 21 de ani.
- Poftim? - Fac 21 anul ăsta.
Mă faci să par ridicol.
Eu am 59. Și n-am mai făcut așa ceva.
Care e planul tău?
L-a realizat Charlie Ireland.
- Da. - Avem grâul de iarnă
în Bury Hill, la sud, și... Ăsta știi cum se numește?
Laus. Știi. Și ăsta?
Near Brossola.
- Da. Ăsta? - Deadman.
- Știi numele tuturor loturilor? - Da.
Heredrone,
dedesubt e Downs Ground.
Mai jos e Big Ground,
după aia e Banks,
apoi Spittaway, Taylor's.
În capătul drumului, aici, e Near Brossola.
Far Brossola.
De unde le știi?
Am stat trei ani pe câmpurile astea,
am stropit, am semănat, am prășit.
- Ești din partea locului. - Da.
- Neaoș din Chipping Norton. - Școala din sat?
- N-am plecat de-aici. - Deloc?
- Nu. - N-ai fost la Londra?
Nu. Doar o dată, în excursie cu școala.
Am rămas în autocar.
Nu mi-a plăcut. Prea multă lume.
La Banbury?
Doar dacă sunt nevoit.
Dacă-mi trebuie ceva cu disperare.
- Ești fericit la Chipping Norton. - Chippy Norton, Chadlington, Heythrop.
Cam astea sunt, da.
Pari să ai un har salvator.
De parcă s-ar fi pogorât Dumnezeu asupra ta.
Bine. Hai să vezi tractorul.
Un Lamborghini!
Exact.
21 SEPTEMBRIE
Eu și Kaleb am început să lucrăm în ture, intensificând ritmul.
Era și cazul, căci Charlie îmi tot reamintea
că timpul înseamnă bani.
Dacă reușesc să plantez orzul de iarnă până pe 7 octombrie,
pot să mă aștept la anul la o recoltă de aproximativ
trei tone și jumătate pe acru.
Dacă plouă
sau dacă mi se strică tractorul și întârzii câteva zile,
atunci recolta scade probabil la două tone pe acru.
O tonă și jumătate mai puțin pe acru,
și fiecare tonă e 120£. La peste o sută de acri,
aș pierde 18.000£.
Dar Kaleb a zis că, dacă ținem acest ritm,
am putea însămânța toate cele 176 de hectare
până pe 7 octombrie.
Am terminat și lotul de jos.
Bravo, tractoraș puternic!
Dar, după trei zile de muncă...
Când a mai încetinit ploaia, după 48 de ore frustrante,
m-am încumetat iar să ies.
Dar n-am ajuns departe.
Da. A ieșit un bolț de aici
și un altul de acolo, care s-a și răsucit,
ceea ce înseamnă că nu se învârt discurile,
deci doar adun pământul creând movilițe.
Fir-ar să fie!
Haide!
E blocat.
- Bine. - Ai bolțul nou?
Deci am rezolvat-o. Ar trebui să meargă iar.
- Da, merge totul. - Dar plouă.
Discul din spate o să se umple de noroi,
o să mergi razant pe deasupra și o să te împotmolești.
Din cele 162 de hectare pe care trebuia să le muncim,
reușiserăm să facem doar 61.
Da. E îngrijorător pentru că
acum mai am...
doar nouă zile.
Am nouă zile să cultiv toate loturile de aici,
deci să le ar și să le semăn.
Mai am doar nouă zile,
iar previziunile meteo anunță ploi în următoarele șapte zile.
Cum de nu fac toți fermierii infarct?
Conform previziunilor, a continuat să plouă toată săptămâna.
OCTOMBRIE
Dar, în cele din urmă, a ieșit soarele.
În sfârșit, ne putem apuca iar de muncă.
Harta cu locurile unde merg.
Nu merge.
De ce nu mă mișc? Haide!
Nu pornește.
Bine. Ce am uitat?
Ia să vedem.
Ce se întâmplă?
E totul în germană.
- N-avem niciun manual, nu? - Nu-i nimic. Traducem cu Google.
Pagină negăsită.
Putem suna pe cineva?
Încerc să sun la cel mai apropiat dealer, ca să-i sune pe ei.
- Alo? - Salut! Peter?
Salut!
Sunt Jeremy Clarkson din Chipping Norton.
Pornește, bag în viteză și, când calc ambreiajul...
Aș începe cu rezervorul pentru lichidul de frână.
Ori a scăzut prea mult nivelul, ori e la nivelul minim al senzorului.
Da, rezervoarele.
Acum scrie în italiană.
Stai! O veste bună: e în franceză.
N-am fost niciodată în Franța.
Nu pot fi frânele.
Nu, ăla e sistemul hidraulic de aici.
Nu. Ne trebuie cartea mașinii, nu-i așa?
Da, dar n-avem.
Eu am mii de cărți. Tu ai cărți?
Nu.
- Nicio carte? - Nu.
- N-ai nici măcar o carte? - Nu.
Eu am sute de cărți.
Bine, și cum citești atâtea cărți?
- Poftim? - Cum le citești pe toate?
Doar nu citești sute de cărți!
- Ba da, am citit mii de cărți. - Eu nu pot.
Te-ai tuns?
Da. Le încerc pe toate.
- Poftim? - Încerc toate frizurile.
- De ce? - Până când îmbătrânesc
și o să-mi cadă tot părul.
- Da? - Data viitoare îmi fac permanent.
Succes!
Câte tunsori ai avut până acum?
Am avut părul lung,
tunsoare bros,
mai lung sus, vreo cinci frizuri în ultimii...
- Te-ai tuns vreodată gen Phil Oakey? - Cine?
De la Human League. Lung într-o parte, scurt în cealaltă.
Nu, așa nu-mi place.
- Bine. Continuăm... - Da.
Hai să nu mai vorbim de frizurile tale.
Tu ai adus vorba!
Făceam și eu conversație
- ... în timp ce tu găseai rezervorul. - De ce?
Cumpără dracu' un tractor în Regatul Unit, nu în Germania, și n-ai avea probleme.
Am tot cotrobăit noi, dar tot n-am găsit sursa problemei.
La dracu'!
Bine. Gata.
- O ceașcă de ceai, atunci. - Încă o zi fără muncă.
Da.
Am putea să ungem puțin.
Nu te uita așa la mine!
Te referi la nipluri?
Da, să ungem niplurile.
Bine. Avem o oră, hai să le ungem.
A doua zi a dat Domnul și am putut să ne întoarcem la muncă.
Mă simt cam prost în dimineața asta,
pentru că nu era stricat tractorul.
E o manetă aici jos,
scoasă din viteză, care se blocase, și de-aia nu pornea,
deci am pierdut o după-amiază întreagă de muncă,
fiindcă tractorul e...
complicat.
Drept urmare,
n-aveam nicio șansă să respect calendarul lui Charlie.
Eram mult în urmă cu aratul
și încă nu începuserăm să semănăm.
Acum aș zice că situația e disperată.
Să nu plouă!
Înapoi la bază, altă problemă și mai mare.
- E o mare problemă, nu? - Da.
Uite care e problema cu sacul de semințe.
Îl avem de prea mult timp și n-am reușit să plantăm semințele.
Sacul ăsta era dedesubt,
la marginea hambarului,
așa că au început să încolțească semințele
în sac,
iar pe astea nu putem să le băgăm în semănătoare, nu?
Nu. Uită-te dedesubt. E un covor de rădăcini.
Drace!
Trebuia să plantăm restul semințelor cât mai urgent.
Bine așa!
Chiar dacă însemna
să le plantăm fără să prășim terenul.
Dar, întâi, trebuia să mă familiarizez cu semănătoarea,
care se pare că nu era nici roșie, nici portocalie.
Deci sunt nouă gheare din astea...
- Da. - Creează niște movilițe...
- Exact. - Iar semințele
coboară pe aici, două semințe, una spre stânga...
- Da. - ... și cealaltă spre dreapta,
și sunt plantate...
- Așa. - ... la vreo 5 cm adâncime.
Da, la distanță una de alta.
- E ca o mitralieră care trage în pământ. - Da.
Cu bunătăți și nutrienți.
Sunt multe de învățat. Ești atent? Ești gata?
- Da. - Da. Meniul principal.
Da.
Cantitatea de sămânță.
Mergem cu 220 pe kilogram pe hectar.
Asta e viteza ventilatorului, da?
Când pornesc ventilatorul,
o să apară un număr. Setează-l la 4.000.
Asta e șina despărțitoare. La fiecare opt brazde, apeși aici
și introduci o șină despărțitoare. Pornim de-aici.
- Cum adică pornim o șină? - Începem un lot.
Ultimul lot a fost setat la opt...
- Opt ce? - Șina după a opta brazdă.
- Înseamnă că... - Kaleb, m-am zăpăcit...
Nu mai știu ce-ai făcut acum 30 de secunde.
- Bine. - Mi se pare că e mai simplu să lansezi
o rachetă deasupra Damascului
decât să faci semănătoarea asta să planteze niște semințe pe câmp.
După ce m-a mai zăpăcit de cap încă puțin,
am schimbat locul cu Kaleb și ne-am pus pe treabă.
Gata, semănăm.
Semănarea unui câmp neprășit va duce la o recoltă mai mică,
deci și la un profit mai mic la sfârșitul anului.
Dar, datorită unor motive complicate legate de carbonul din sol,
se pare că e o metodă mai ecologică.
I-ar plăcea Gretei Thunberg.
Da. Nu știu cine e, dar da.
Continuă așa.
Trebuie să mergi drept, altfel, când o să crească,
o să ai șiruri neregulate, dacă nu ești atent.
Și cei de pe drum o să vadă și o să zică...
Exact.
O să pun un panou mare în capăt și o să scriu: „L-a făcut Kaleb.”
Ai sărit o porțiune.
- Unde? - Uite în oglindă!
- Ba nu. - Ba da.
N-o să se vadă de la drumul mare.
Ba eu zic că da. Lumea se ia de orice chestie.
Dacă faci o prostie în Cucuieții din Deal,
tot o să vadă cineva.
O să se ducă la cârciumă și o să zică: „Ați văzut că a sărit
bucata asta?” Și mai dă și coordonatele.
Va lua coordonatele locului și le va spune celorlalți. O fac și eu.
Când i s-a părut că m-am prins cum merge treaba,
Kaleb s-a dus la treaba lui la fermă, lăsându-mă singur.
Semăn singur-singurel.
Jeremy e plecat la semănat. E momentul
cel mai complicat din cultivarea culturilor.
El acum merge pe câmp în sus și în jos
și plantează semințele în șir, din spatele semănătoarei.
Apoi utilajul se oprește
și lasă două rânduri nesemănate, care sunt numite șine despărțitoare.
Folosim acele șine
ca să ne orientăm în timpul stropirii,
să folosim cantitatea potrivită de erbicide
și cantitatea potrivită de fertilizant,
totul fiind foarte bine calculat,
deci e un moment critic al procedurilor.
Drace! Am apăsat greșit. E o problemă.
Gata, am pornit.
E mult mai complicat decât aratul. Mult mai complicat.
De-abia așteptam să mă așez la soare, ca să mai fac un picnic,
dar începeam să înțeleg că, în agricultură,
trebuie să profiți de zilele însorite.
Cât mai trebuie să merg așa, înainte și înapoi,
și oare o să termin până la apus?
Cât mai avem? Unu, doi... Vreo 30.
Dacă mai merg de la un capăt la altul de 30 de ori,
iar acum e 16.45,
o să lucrez cu farurile aprinse.
Ca să grăbesc lucrurile, încă o dată,
m-am hotărât să schimb întoarcerea pe loc
cu o manevră în U mult mai rapidă.
Uite așa!
Da, ia uite.
Sunt doar eu cu semănătoarea și tractorul Lamborghini.
Cobor și însămânțez.
Ce seară frumoasă
în Cotswolds!
Dar, când s-a întors Kaleb, s-a cam stricat atmosfera serală.
Ce ai făcut?
Ce? Cum adică?
Ce ai făcut?
Am mers sus-jos.
- Ai mers așa? - Nu.
M-am dus în sus, apoi am curbat așa.
Ce ți-am zis la început?
Ai zis să n-o fac, dar n-am înțeles de ce.
Nici să nu te gândești că pui o pancartă cu numele meu!
O să scriem pe pancartă: „Ghiciți cine a semănat aici! Jeremy, Kaleb?”
Care e problema?
Ți-am zis să introduci o șină după opt brazde.
Așa o să ai șine peste tot.
Aici ai numai șine, din trei în trei metri.
Iar pe porțiunea asta n-ai nici măcar una.
Când vin să stropesc și să fertilizez, de unde știu pe unde s-o iau?
Ghicești.
Nu știu ce am făcut.
O dreg acum sau e prea târziu?
E prea târziu. Ai pus-o.
Și nici măcar n-ai semănat în linie dreaptă.
Cum nu?
Ăsta e drept ca un sens giratoriu.
Pentru că brazda era curbată de-acolo, de la gardul viu,
de-aia e curbată și aici.
Ba nu era curbată.
Nu știam chestia cu opt brazde,
nu mi-ai spus că trebuia neapărat...
Ba ți-am zis.
N-am înțeles.
Vorbeai țărănește.
O să vadă toată lumea.
Ăla e un drum principal.
Da, dar mi-am învățat lecția și nu mai fac.
N-ai văzut la televizor cum se merge cu semănătoare încoace și încolo?
Nu, nu mă uit la așa ceva.
Îți fac cinste mai târziu, ca să-ți treacă.
Am dat de dracu'.
A doua zi, au fost și mai multe probleme.
Câmpurile plantate cu semințe oleaginoase de rapiță
de fermierul anterior arătau bine.
Avem rânduri frumoase de rapiță. A crescut foarte bine.
Da.
Dar într-unul...
De ce nu crește?
A fost atacat de gărgărițe...
- Poftim? - Mai încolo...
Scuză-mă.
- A fost însămânțat și ăsta? - Da.
- Și unde e rapița? - S-a dus.
Nu mai e. Or mai fi niște tulpini răzlețe pe mijloc.
- N-a ieșit rapița de pe întreg terenul? - Au venit niște gărgărițe mici și negre
și au devorat tot.
- Tot lotul? - Da.
Toate cele patru hectare. Zece acri.
La un moment dat...
Nu se poate...
Din cauza unei gărgărițe?
Da.
Și de ce n-o omorâm?
Neonicotinoidele...
pentru tratarea semințelor au fost interzise în Europa.
- Și nu le putem folosi? - Nu.
Mi se pare... Ce recoltă am fi avut?
Vreo 12 tone, deci o pierdere de 4.000£.
- S-au dus 4.000£ din cauza unui gândac. - Da, s-au dus.
Și UE nu mă lasă să omor gândacul.
Trebuie să ne supunem reglementărilor.
Păi, ne supunem, dar avem un câmp întreg mort.
Da.
Când m-am urcat în tractor, mă gândeam
că nu se putea mai rău de-atât,
dar mă înșelam. Amarnic.
10 OCTOMBRIE
A doua zi a început iar să plouă,
iar de data asta nu s-a oprit de tot timp de șase săptămâni.
În toată țara, alerte meteo pentru vreme extrem de nefavorabilă.
Risc de inundații, de perturbare a serviciilor de transport.
Ploi torențiale într-o zi cât într-o lună.
Râul Wye a atins cel mai mare nivel înregistrat vreodată,
fără precedent.
Centrul meteorologic afirmă „că pune viața în pericol”.
... a cauzat dezastre cum nu s-au mai văzut de un secol.
Pentru fermierii britanici, toamna anului 2019 a fost un Armageddon.
Ferma mea e 200 m deasupra nivelului mării
și apa se scurge bine din solul fărâmicios,
dar și așa a devenit o mlaștină.
E imposibil să plantezi semințe într-un astfel de teren.
În general, seara, citeam reviste auto, ca să-mi treacă timpul,
dar gata, acum citesc Farmer's Weekly
și Farmer's Guardian, unde se vorbește doar despre ploi.
Cantitățile incredibile de ploi de până acum.
„Calamitate”, „Potop biblic”.
Și nu se vorbește decât despre asta în toate paginile revistei.
Numai ploaie și iar ploaie.
„Ferme sacrificate pentru a proteja casele de revărsările de apă.”
„Cea mai îngrozitoare toamnă lasă recoltele nesemănate.”
Bietul de el n-a însămânțat nimic,
nu poate planta nimic, e prea ud.
Ce rău arată solul ăsta!
Uitați-vă la fermă. Ce-o să facă omul ăla?
CALAMITATE
Îmi zic toți că am ales
cel mai prost an ca să mă apuc de agricultură.
E o vreme de necrezut.
De necrezut.
Vai, Doamne!
DATA VIITOARE
Fir-ai...
Ai mai crescut oi până acum?
Nu.
Vin!
Nu, nu!
Subtitrarea: Aurelia Costache
Redactor: Cristian Brînză