EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Det er snart sengetid.
Jeg er ikke færdig.
Det er du måske ikke, men det er slut med vinen.
Åh. Alt er slut, Hector.
Nej, slet ikke.
Tingene er forandret.
Det er alt.
Vampyrer kan ikke lide forandring.
Ingen sagde det til Carmilla.
Du misforstår hende stadig.
Hold nu op.
Selv du var skræmt over, hvad hun blev til.
Måske omfanget af det
og det kaos, det ville have skabt i vores liv.
Jeg holder stadig på, at roden til det hele var vampyrens dyd.
Vi vil have, at alt forbliver det samme, forbliver stabilt.
Vampyrens dyd. For pokker.
Det kan man kalde filosofisk akrobatik.
Stop med at prøve at være klog.
I bruger 60 år på at støde ind i ting og kalder det et liv.
Vi må se længere.
Så vi vil have stabilitet.
Siger du, I havde det?
Det havde vi.
Som en kvartet
havde mine søstre og jeg styrke.
Styrken til at håndhæve et stabilt miljø.
Styrke kan kæmpe en krig, men den kan også bygge et ly.
Er du med?
Jeg støder bare ind i ting undervejs.
Små former er stærkere end store, Lenore.
Carmilla ønskede mere end et vejrfast ly.
Til sidst. Men alt kom fra den dyd. Kan du se?
Styrke og magt er forskellige.
Du ville have styrke.
Carmilla magt.
Til sidst, ja, blev det til det,
hvilket ødelagde mit liv.
Magt.
Stor international, udiplomatisk projiceret magt
er noget for sig.
Den gør en mægtig,
men den har ikke styrkens egenskaber.
Den lægger æg i en.
Den bliver en parasit, man skal fodre.
Magt gør intet andet end at spise.
Som en vampyr.
Derfor
efter at have fået vist, hvad jeg er,
efter at have opdaget, at jeg har levet på en løgn,
sidder jeg her
i et bur som et farligt dyr,
mens kong Isaac, den glade skiderik,
holder skarpt øje med mig.
Jeg har aldrig før set ham så glad. Det er bizart.
Han gør dig ikke ondt.
Nej, han holder mig bare i et bur.
Jeg vil ikke sidde i et bur, Hector.
End ikke med dig.
Jeg er ked af det, du har gennemgået.
Jeg er ked af, at jeg ikke kan hjælpe dig,
hvad end der sker.
Men jeg nægter at leve sådan her.
Jeg vil se, hvad der er så særligt ved solen, du taler om.
Lenore, lad være.
Hector,
det er fint.
Det er det, jeg ønsker.
Vær fri, Lenore.
Hvad med dig?
Jeg vil skrive en bog.
Fremtiden bør kende til vores fejl.
Og for nylig har jeg lært værdien
og skønheden
af ting, der overlever mig.
Er det alt?
Hector, du er en fjollet mand.
Hvad synes du om min plan?
Det var min plan.
Du tror, det var din plan.
Det var min plan.
Jeg lod dig tro, det var din.
Jeg fortalte dig om min plan.
Det tror du bare. Jeg er meget klog.
Jeg fortalte dig om den, så du troede, det var din idé.
Det var min idé.
Indrøm det, jeg vinder.
Overhovedet ikke.
Og det var min idé.
Tro du bare det.
Så du er enig.
Enig i hvad?
Min plan. Vi bliver.
Åh gud.
Jeg er et geni. Bare overgiv dig.
Hvis du ser bort fra,
at du er væsentlig mere sindssyg, end jeg havde regnet med,
tror du, det er en god idé? Jeg mener,
jeg er ikke
vant til folk.
De er vant til dig.
Så lad dem være vant til dig, og du vænner dig til dem.
En del af min hjerne døde i forsøget på at følge den logik.
Det er menneskeligt. Leg med.
Jeg er ikke
menneske. Jeg mener,
ikke helt.
Jeg har set dig lege med de forældreløse børn.
Og jeg ved, at nogle af dem har kaldt dig far.
Jeg…
Jeg ville ikke skuffe dem ved at sige noget.
Meget menneskeligt.
Du, Alucard, er en meget underlig person.
Jeg tror, jeg kan lide dig.
Alucard, hun er oppe.
Vær blid.
Hun har ikke talt med nogen i to uger nu.
Sypha.
Hej.
Kan du undvære en hest?
Muligvis. Hvorfor?
Jeg vil gøre, hvad Trevor og jeg oprindeligt planlagde.
Møde min karavane.
Du er altid meget velkommen her.
Tak,
men jeg er også meget sikkert gravid.
Og jeg bør være hos mit folk.
Mit folk har erfaring
i at hjælpe en kvinde, når tiden kommer.
Jeg skal bare bruge en hest.
Jeg…
Tillykke.
Kom bare.
Sig det, du sagde til Trevor, da vi ankom til Belmont Hold.
Er lykønskninger ikke på plads?
"Tillykke."
Wow.
Jeg har hørt værre imitationer.
Det er fint.
Han elskede mig.
Vi har skabt et barn.
Noget nyt og vidunderligt er kommet ud af dette.
Jeg burde gå.
Du burde blive.
Det er venligt, men jeg burde være blandt flere mennesker.
Jeg kan ikke kun forlade mig på din hjælp,
og et barn bør have fællesskab.
Det vil det få,
hvis du bliver.
Jeg forstår det ikke.
De tager ikke tilbage til Danesti.
Vi stifter en ny landsby her omkring slottet og Belmont Hold.
Her er ressourcer, jeg aldrig kunne give mit folk i Danesti.
Vi kan ændre alt her.
Der bliver skoler.
En af dem handler om bibliotekerne på slottet og Belmont Hold.
Jeg håbede, du kunne lære denne geniale, men ubrugelige mand
at leve sit liv.
Håb ikke på for meget.
Sypha,
vi kan give vores børn et bedre liv,
end vi har haft.
For en gangs skyld kan det være bedre
for alle vores børn.
Hun er god.
Det ved jeg.
Du er i store problemer.
Hvad kalder I landsbyen? New Danesti?
Jeg tænkte på at kalde den Belmont.
Det burde forvirre alle.
Jeg vil gerne bo et sted ved navn Belmont.
Og,
du godeste, de er uorganiserede.
Vil I hente vand fra floden én spand ad gangen?
Jeg troede, du var klogere.
Vejen derovre skal også udvides.
Hvis hest er det?
-Hvilken hest? -Går ned ad vejen.
Bind dine heste, Alucard.
Hvis du stifter en landsby, skal du ordne det her.
Jeg kender den hest.
Men
der er en rytter.
Hej, skat.
Hvad?
Svar på alle spørgsmålene nu!
Jeg kan kun tænke, at Saint Germain
åbnede Den uendelige korridor, lige før han døde.
Dolken traf sit mål.
Han lyste som solen.
Et øjeblik efter var jeg inde i korridoren.
Det næste, jeg husker,
var at ligge med hovedet i jorden ved bredden af Donau.
Det var pokkers.
Vi har brug for hjælp herovre nu!
Jeg har det fint.
Jeg har bare brug for et års søvn og en ny krop.
Hvad med dig?
Er alt i orden?
Jeg har det fint.
Godt.
Ved du, hvad der skræmte mig mest?
Hvad?
At du måske ville kalde drengen Trefor alligevel.
Hvordan vidste du det?
Kom nu.
Det er mig.
Hvorfor tror du, jeg har været ugift og sorgløs?
Kan nogen komme herover og dræbe ham?
Det bliver ikke svært.
Du er en uforskammet idiot, Trevor Belmont.
Det ved jeg.
Og jeg elsker dig.
Det ved jeg.
Han har brug for hjælp.
Hej, Belmont.
Hvad var det trick med dolken?
Hej, Alucard.
Der var krigere i Targoviste,
der gemte sig i kongefamiliens skatkammer.
Og de tog bare ting ud derfra som lykkeamuletter.
Jeg begyndte at bemærke ting.
Endte med at samle stykker af noget,
en gal troldmand engang lavede
for at udføre en meget ensidig selvmordspagt med Gud.
Så…
Så
du vidste, det nok ville dræbe dig at bruge den.
Jeg havde intet valg.
Hvad laver alle de mennesker her?
Velkommen til min landsby.
Har du en landsby nu?
Hvad hedder den?
Treffy.
Kan nogen komme og dræbe mig?
Du ser underligt glad ud.
Jeg…
Jeg er underligt glad.
Det har været en sær rejse.
Den er heldigvis slut.
Det sjove er, at for første gang i mit liv
aner jeg ikke, hvad der sker nu.
Men jeg tror, at det bliver det værd.
Det er præcis det.
Jeg er underligt glad.
Er du okay?
Det tror jeg.
Jeg tror, vi endelig vandt.
Lisa og Vlad Tepes.
Så…
Du må vænne dig til at kalde dig Vlad.
Det må jeg vel.
Jeg kan ikke præsentere dig som "Dracula Tepes."
"Ingen slægtning." "Kig ikke på hans tænder."
Er det det, du virkelig vil tale om?
Jeg døde,
og du var der ikke.
Det ved jeg.
Og du døde.
Det gjorde jeg.
Og du kom efter mig.
Selvfølgelig.
Jeg kunne ikke gøre andet.
Jeg troede, du havde andre muligheder.
Råbe af Satan, indtil han
gav dig din retmæssige plads tilbage.
Sådan noget.
Øjeblikket efter, jeg døde,
var måske mit første fornuftige øjeblik siden din død.
Du virker meget rolig.
Og du virker lidt vred.
Fordi intet af det her giver mening.
Har du en teori om, hvad der skete?
Hvorfor tror du, jeg har en teori?
Du er en mand. Mænd har altid teorier.
Jeg ved bare, at vi vågnede i en mark i går.
Og måtte stjæle noget tøj. Det har jeg det skidt med.
Du havde det ikke skidt med at stjæle fra den mand i eftermiddags.
Han var et svin,
men vi bør gøre noget for dem, vi tog tøjet fra. I morgen.
Og det gør vi.
Men efter det…
Vi kan ikke tage tilbage til slottet.
Vores stakkels dreng fortjener at komme videre.
Måske engang i fremtiden.
Men ikke endnu.
Nej.
Jeg har en tanke.
Ikke en teori?
Ikke en teori, bare en tanke.
Lad os rejse.
Hvorhen?
Jeg tænkte på England.
Der er et sted på nordøstkysten, der skal være smukt.
Det siges, at solen sjældent skinner.
Whiteby eller Whitby, sådan noget.
Afsides og ensomt?
Ulykkelige mænd og kvinder
og omkring 20 huse.
Havudsigt, fisk.
Fisk? Det kan jeg ikke sige nej til.
Jeg bliver ikke bedre uden dig.
Og jeg ville aldrig blive bedre uden dig.
Vi har fået en ny chance.
Og en helt ny fremtid.
Tekster af: Maiken Waldorff