ORIGINALNA NETFLIXOVA SERIJA
Ubrzo moraš u krevet.
Još nisam gotova.
Ti možda nisi, ali gotovo je sa zalihom vina.
Sa svime je gotovo, Hektore.
Zaista nije.
Samo je sve drukčije.
To je sve.
Vampiri baš i ne vole promjene.
To je trebalo reći Carmilli.
Ti je i dalje ne razumiješ.
Ma daj!
Čak je i tebe zgrozilo to što je postala.
Razmjer toga možda…
I kaos koji bi nam ušao u živote.
I dalje mislim da je vampirska suština bila temelj svega.
Želimo da sve ostane isto, da ostane stabilno.
Vampirska suština… Kvragu!
Pravi bezvremenski primjer filozofske eskapade.
Tiho! Prestani se praviti pametan.
Vi ljudi provedete 60 godina bauljajući i to zovete životom.
Mi moramo gledati na duži period.
I zato želimo stabilnost.
A imale ste je?
Jesmo.
Kao kvartet,
moje sestre i ja imale smo snagu.
Snagu da održimo stabilno okruženje.
Snaga može voditi rat, da,
ali može i izgraditi sklonište.
Pratiš li me?
Samo malo bauljam putem.
Mali oblici jači su od velikih, Lenore.
Carmilla je htjela više od skloništa.
Na kraju. Ali sve je proizašlo iz te suštine. Shvaćaš li?
Snaga i moć nisu isto.
Htjele ste snagu,
a Carmilla moć.
Na kraju, da.
U to se sve pretvorilo.
I to mi je uništilo život.
Moć.
Velik međunarodni, nediplomatski prikaz moći
nešto je sasvim drugo.
Daje ti veću silu,
ali nema korisnost snage.
U tebe položi jaja
i postane parazit kojega moraš hraniti.
Moć samo proždire.
Poput vampira.
Poput vampira…
Stoga,
kako mi se pokazalo to što jesam,
kako sam otkrila da sam živjela u laži,
evo, sjedim ovdje
u kavezu poput opasne životinje
a kralj Izak, taj sretni gad,
pomno pazi na mene.
Nikad nije bio tako jebeno veseo. Baš bizarno.
Ali neće ti nauditi.
Ne, samo će me držati u kavezu.
Neću sjediti u kavezu, Hektore.
Čak ni s tobom.
Žao mi je zbog svega što si proživio.
Žao mi je što neću biti ovdje da ti pomognem
u čemu god da slijedi.
Ali ja odbijam ovako postojati.
I želim vidjeti što je posebno s tim tvojim suncem.
Lenore, nemoj.
Hektore,
u redu je.
Ja to želim.
Budi slobodna, Lenore.
A što ćeš ti?
Napisat ću knjigu.
Budućnost treba znati za naše pogreške.
Odnedavno sam se upoznao s vrijednošću
i ljepotom
stvari koje žive duže od mene.
Je li ovo sve?
Hektore, ti si zaista blesav čovjek.
Što misliš o mom planu?
To je bio moj plan.
Samo misliš da je bio tvoj.
I bio je moj.
-Pustila sam da misliš kako je tvoj. -Rekao sam ti svoj plan.
Samo misliš da jesi. Ja sam vrlo lukava.
Ispričala sam ti ga tako da misliš da si ga se ti sjetio.
I jesam ga se sjetio, kvragu!
Priznaj, nadigran si.
Uopće nisam.
I da, sve je bila moja ideja.
Samo se ti zavaravaj.
-Dakle, slažeš se. -S čime točno?
S mojim planom.
-Ostajemo ovdje. -O, Bože!
Ja sam genije. Samo se predaj.
Pustimo na trenutak to
da si znatno luđa nego što sam inicijalno mislio,
sigurna si da je to dobra ideja? Mislim…
Ja nisam
naviknut na ljude.
Oni jesu na tebe.
Daj da budu naviknuti na tebe pa ćeš se i ti naviknuti na njih.
Dio mozga mi je odumro jer je pokušao slijediti tu logiku.
To je ljudski. Samo se prepusti.
Ja nisam
Čovjek. Odnosno,
ne potpuno.
Znaj da sam te vidjela kako se igraš sa siročićima.
A znaj i da sam čula da te neki od njih zovu ocem.
Ja…
Nisam ih htio razočarati time da nešto kažem.
Vrlo ljudski od tebe.
Ti, Alukarde, jako si čudna osoba.
Mislim da mi se sviđaš.
Alukarde, ustala je.
Budi nježan.
Već dva tjedna nije ni s kim razgovarala.
Sypha.
Zdravo.
Imaš li konja viška?
Možda. Zašto?
Učinit ću ono što smo Trevor i ja planirali.
Vratiti se mojoj karavani.
Znaš da si dobrodošla ovdje.
Hvala ti.
ali sam i svakako trudna.
I trebala bih biti sa svojima.
Moji ljudi imaju prakse u pružanju podrške ženi kad dođe vrijeme.
Kad bih samo imala konja…
Ja…
Čestitam.
Hajde!
Reci to onako kako si rekao Trevoru kad smo stigli u Komoru.
Ne bih ti trebao čestitati?
„Čestitam.“
Opa.
Čuo sam i gora oponašanja.
U redu je.
Volio me.
Napravili smo dijete.
Nešto novo i predivno proizaći će iz svega ovoga.
Trebala bih ići.
Trebala bi ostati.
Lijepo od tebe, ali trebam biti u društvu više ljudi.
Ne možeš biti jedini na koga ću se oslanjati,
a dijete mora imati zajednicu.
Imat će je
ako ostaneš.
Ne razumijem.
Oni se ne vraćaju u Danešti.
Osnovat ćemo novo selo ovdje
oko dvorca i Komore.
Ovdje ima resursa kakve moje ljudi ne bi imali u Daneštiju.
Ovdje možemo sve promijeniti.
Imat ćemo škole.
Jedna će se odnositi na knjižnice dvorca i komore.
Trebat će mi pomoć da naučim ovog genijalnog, no beskorisnog čovjeka
kako da živi život.
Ne nadaj se previše.
Sypha, imamo dobru priliku da našoj djeci ponudimo bolji život
nego što je bio naš.
Za promjenu bi moglo biti bolje
svoj našoj djeci.
Dobra je.
Znam.
U velikoj si nevolji.
Kako ćeš nazvati selo? Novi Danešti?
Mislio sam da ga nazvati Belmont.
To će zbuniti svakoga.
Rado bih živjela u selu zvanom Belmont.
Usput,
Bože, se ovi ljudi ne znaju organizirati!
Zar ćete cijeli dan kante nositi pješke s rijeke?
Mislila sam da si čovjek od znanosti. A treba i proširiti onaj put.
Čiji je ono konj?
-Koji konj? -Hodao je putem.
Veži konje, Alukarde.
Ako osnivaš selo, trebaš paziti na takve stvari.
Prepoznajem tog konja, ali…
Netko je na njemu.
Zdravo, ljubavi.
Što?
Na sva pitanja… Odgovori, odmah!
Svega čega se sjećam jest da je Saint Germain
otvorio Beskonačni hodnik tik prije nego što je umro.
Ubo sam Smrt bodežom.
Bljesnuo je poput sunca.
Trenutak poslije bio sam u Hodniku.
Sljedeće čega se sjećam jest da ležim na licu uz sjevernu obalu Dunava.
Neka sam proklet…
Trebamo pomoć ovdje! Odmah!
Bit ću ja dobro.
Trebam samo godinu dana sna i novo tijelo.
A ti?
Je li sve u redu?
Dobro sam.
Dobro…
Znaš li što me najviše plašilo?
Što?
Da ćeš na kraju dijete nazvati Trefor.
Kako si uopće znao?
Molim te.
To sam ja.
Pa kako bih sve ove godine ostao sam i bezbrižan?
Može li netko doći ovamo i ubiti ovog čovjeka?
Neće biti teško.
Ti si bezobrazni idiot, Trevore Belmonte.
Ma znam.
I volim te.
Znam.
Rekla sam da mu treba pomoć!
Zdravo, Belmonte.
Kakav je to bio trik s bodežom?
Zdravo, Alukarde.
Pa, u Trgovištu su bili ti borci…
Skrivali su se u riznici kraljevske obitelji.
Samo su uzimali stvari iz nje kao talismane.
Počeo sam primjećivati stvari.
Počeo sam skupljati komade nečega što je ludi čarobnjak nekoć izradio
da sprovede jednostrani pakt ubojstva i samoubojstva s Bogom. I tako…
I tako…
Znao si da je ta stvar smrtonosna za tebe.
Nisam imao izbora.
Što svi ovi ljudi rade ovdje?
Dobro došao u moje selo.
Sad imaš selo?
Kako se zove?
Treffy.
Može li netko doći ovamo i ubiti me?
Izgledaš neobično sretno.
Ja…
Neobično, ali jesam.
Ovo je bio neobičan put.
Sretan sam da je gotov.
Smiješno je što po prvi put u svom životu
nemam blagog pojma što slijedi.
Samo imam dojam da će biti vrijedno svega.
To je upravo to.
Neobično sam sretan.
Jesi li dobro?
Mislim da jesam.
Mislim da smo napokon pobijedili.
Lisa i Vlad Tepeš.
Dakle…
Moraš se naviknuti zvati samog sebe Vlad.
Valjda.
Ne mogu te predstavljati kao „Drakulu Tepeša“.
„Zaista, on nije taj. Ne gledajte mu zube.”
Zaista želiš razgovarati o ovome?
Umrla sam,
a tebe nije bilo.
Znam.
I ti si umro.
Jesam.
I došao si me pronaći.
Naravno da jesam.
Nisam mogao ništa drugo.
Pretpostavila sam da imaš druge opcije.
Urlati na Sotonu sve dok ne prizna da ti je samo grijao stolicu.
Takve stvari.
Trenutak nakon moje smrti
bio je valjda prvi razuman trenutak nakon tvoje smrti.
Djeluješ nevjerojatno mirno.
A ti djeluješ pomalo ljutom.
Jer ništa od ovoga uopće nema smisla.
Imaš li teoriju o tome što se dogodilo?
Zašto misliš da imam teoriju?
Ti si muškarac. Muškarci uvijek imaju teorije.
Sve što ja znam jest da smo se jučer probudili u polju.
I morali smo ukrasti odjeću. Još se osjećam loše zbog toga.
Ali ti danas popodne nije smetalo odžepariti onoga glavara.
Pa bio je svinja…
Ali treba učiniti nešto za ljude kojima smo uzeli odjeću. Sutra.
I hoćemo.
A nakon toga…
Ne možemo se vratiti u dvorac.
Naš siroti dječak zaslužuje da se ta priča završi.
Možda jednog dana u budućnosti.
Ali ne još.
Ne.
Sjetio sam se nečega.
Nije teorija?
Nije teorija, samo misao.
Trebamo putovati.
A kamo?
Razmišljao sam o Engleskoj.
Na sjeveroistočnoj obali nalazi se navodno lijepo mjesto.
Kažu da sunce jedva sija ondje.
Whiteby ili Whitby, tako nešto.
Zabačeno i usamljeno, pretpostavljam?
Nesretni muškarci i žene
i oko 20 kuća sve skupa.
Pogled na more, riba…
Riba? Kako da odolim?
Neće mi moći biti bolje bez tebe.
A ja nikako ne bih bila bolje bez tebe.
Dobili smo drugu priliku.
I potpuno novu budućnost.
Prijevod titlova: Željko Torbica