EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Det er snart leggetid.
Jeg er ikke ferdig.
Det er i hvert fall slutt på vin.
Det er slutt på alt, Hector.
Det er det ikke.
Ting har endret seg.
Det er alt.
Vampyrer liker ikke forandring.
Carmilla skulle ha hørt det.
Du misforstår henne fortsatt.
Kom igjen.
Selv du ble redd for henne.
Omfanget kanskje, og kaoset det ville ført til.
Jeg mener fortsatt at roten til alt var vampyrenes dyd.
Vi vil at alt skal være som det var.
Vampyrenes dyd. Herregud.
Det er filosofisk akrobatikk for historien.
Slutt å prøve å virke smart.
Dere bruker 60 år på å støte på ting og kaller det et liv.
Vi må se lenger.
Vi vil ha stabilitet.
Hadde dere det?
Ja.
Søstrene mine og jeg hadde styrke.
Styrke til å opprettholde et stabilt miljø.
Styrke kan brukes i krig, men det kan også bygge ly.
Skjønner du?
Jeg bare støter på ting underveis.
Små former er sterkere enn store.
Carmilla ønsket mer enn ly.
Men alt stammet fra den dyden.
Styrke og makt er annerledes.
Du ville ha styrke. Carmilla ville ha makt.
Ja, det var slik det ble,
og det ødela livet mitt.
Makt.
Stor internasjonal udiplomatisk makt
er noe annet.
Den gir deg krefter, men har ikke verktøyene til styrke
Den legger egg i deg og blir en parasitt du må mate.
Makt gjør ikke annet enn å spise.
Som en vampyr.
Derfor, etter å ha blitt vist hva jeg er,
etter å ha funnet ut at livet mitt har vært løgn,
sitter jeg i et bur som et farlig dyr
med kong Isaac som følger med på meg.
Jeg har aldri sett ham så munter.
Han vil ikke skade deg.
Nei, han skal bare holde meg i et bur.
Jeg skal ikke sitte i et bur, Hector.
Ikke engang med deg.
Beklager alt du har gått gjennom.
Beklager at jeg ikke kan hjelpe deg gjennom det som kommer.
Men jeg nekter å leve slik.
Jeg vil se hva som er så spesielt med sola du snakker om.
Ikke gjør det.
Hector,
det går bra.
Det er det jeg vil.
Vær fri, Lenore.
Hva skal du gjøre?
Jeg vil skrive en bok.
Fremtiden burde høre om feilene våre.
Jeg har lært verdien
og skjønnheten
i ting som lever lenger enn meg.
Er det alt?
Du er så dum, Hector.
Hva synes du om planen min?
Det var min plan.
Du tror det var din plan.
Det var min plan.
Jeg lot deg tro det var din plan.
Jeg fortalte om planen min.
Du tror du gjorde det. Jeg er smart.
Jeg fikk deg til å tro at planen min var din idé.
Det var min idé.
Innrøm at du har tapt.
Det har jeg ikke.
Det var faktisk min idé.
Fortsett å tro det.
Da er du enig.
Enig i hva?
Planen min. Vi skal bli.
Herregud.
Jeg er et geni. Bare overgi deg.
Jeg skal ignorere at du er galere enn tidligere anslått,
men er du sikker på at det er lurt?
Jeg er ikke vant til folk.
De er vant til deg.
La dem være vant til deg, så blir du vant til dem.
En del av meg døde av å tenke på det.
Det er menneskelig. Bare heng med.
Jeg er ikke
menneskelig.
Ikke helt.
Jeg ser at du leker med de foreldreløse barna.
Jeg vet at noen av dem kaller deg pappa.
Jeg ville ikke skuffe dem.
Så menneskelig av deg.
Du er en veldig rar person.
Jeg tror jeg liker deg.
Hun er våken.
Vær forsiktig.
Hun har ikke snakket med noen på to uker.
Sypha.
Hallo.
Kan jeg låne en hest?
Muligens. Hvorfor spør du?
Jeg skal gjøre det Trevor og jeg planla.
Dra tilbake til karavanen.
Du er alltid velkommen her.
Takk,
men jeg er også veldig gravid.
Jeg bør være med folket mitt.
Folket mitt er flinke til å gi støtte en kvinne som trenger det.
Om jeg kan låne en hest.
Jeg…
Gratulerer.
Kom igjen.
Si det slik du sa det til Trevor da vi ankom.
Burde jeg ikke gratulere?
"Gratulerer."
Jøss.
Jeg har hørt verre imitasjoner.
Det går bra.
Han elsket meg.
Vi har laget et barn. Dette vil ha ført til noe nytt og flott.
Jeg bør dra.
Du bør bli.
Det er veldig snilt av deg, men jeg bør være rundt folk.
Jeg kan ikke stole på deg for hjelp, og et barn bør ha et samfunn rundt seg.
Det får det hvis du blir.
Jeg forstår ikke.
De drar ikke tilbake til Danesti.
Vi skal starte en ny landsby rundt slottet.
Det er ressurser som ikke finnes i Danesti.
Vi kan endre alt her.
Vi skal ha skoler.
En skal bygges rundt slottsbiblioteket.
Jeg håper at kan lære denne mannen hvordan han skal leve.
Ikke vær for håpefull.
Sypha, vi kan skape et bedre liv for barna våre
For en gangs skyld kan det bli bedre for alle barna våre.
Hun er god.
Jeg vet det.
Du er i trøbbel.
Hva skal du kalle landsbyen? Nye Danesti?
Jeg vil kalle den Belmont.
Det bør forvirre alle.
Jeg tror jeg vil bo i Belmont.
De er dårlige til organisering.
Skal dere bære bøtter til elven hver dag?
Jeg trodde du var smart. Veien må utvides også.
Hvem sin hest er det?
-Hvilken hest? -Den på veien.
Bind fast hestene dine.
Hvis du grunnlegger en landsby, må du ordne sånt.
Jeg kjenner den hesten.
Men noen rir på den.
Hallo, skatt.
Hva?
Du skal svare på spørsmål!
Alt jeg kan tenke på er at Saint Germain
åpnet den uendelige korridoren rett før han døde.
Jeg ble drept av dolken.
Han lyste opp som en sol.
Like etterpå var jeg inne i korridoren.
Plutselig lå jeg på bredden av Donau.
Jøssenavn.
Vi trenger hjelp nå!
Jeg klarer meg.
Jeg trenger bare et års søvn og en ny kropp.
Hva med deg?
Går det bra med deg?
Det går bra.
Bra.
Vet du hva som skremte meg mest?
Hva?
At du kunne finne på å kalle ungen Trevor.
Hvordan visste du det?
Vær så snill.
Det er meg.
Hvordan tror du jeg har vært singel og bekymringsløs?
Kan noen komme og drepe ham?
Det blir ikke vanskelig.
Du er en frekk idiot, Trevor Belmont.
Jeg vet det.
Og jeg elsker deg.
Jeg vet det.
Han trenger hjelp.
Hallo, Belmont.
Hva var trikset med dolken?
Hallo, Alucard.
Det var mange krigere i Târgovişte
som gjemte seg i kongefamiliens skattekammer.
De tok ting som lykkeamuletter.
Jeg la merke til ting.
Jeg samlet delene av noe som en gal trollmannsmed lagde
for å starte en selvmordspakt med Gud.
Så…
Du visste at den antakelig var dødelig da du brukte den.
Jeg hadde ikke noe valg.
Hva gjør disse folkene her?
Velkommen til landsbyen min.
Har du en landsby nå?
Hva heter den?
Treffy.
Kan noen komme hit og drepe meg?
Du ser glad ut.
Jeg…
Jeg er det.
Det har vært en rar tid.
Jeg er glad det er slutt.
Det morsomme er at for første gang aner jeg ikke hva som vil skje.
Jeg føler at det er verdt det.
Akkurat.
Jeg er glad.
Går det bra?
Jeg tror det.
Jeg tror vi endelig vant.
Lisa og Vlad Ţepeş.
Så…
Du må venne deg til å kalle deg selv Vlad.
Jeg antar det.
Jeg kan ikke introdusere deg som "Dracula Ţepeş".
"Ikke se på tennene hans."
Er det dette du vil snakke om?
Jeg døde,
og du var ikke der.
Jeg vet det.
Og du døde.
Det gjorde jeg.
Du kom for å finne meg.
Selvfølgelig.
Jeg måtte gjøre det.
Du hadde andre muligheter.
Å rope til Satan til han innrømte at han holdt stolen varm for deg.
Sånne ting.
Sekundet etter jeg døde, var mitt første fornuftige øyeblikk etter din død.
Du virker rolig.
Du virker sint.
Dette gir ikke mening.
Du må ha en teori om hva som skjedde.
Hvorfor tror du jeg har en teori?
Du er en mann. Menn har alltid teorier.
Jeg vet bare at vi våknet i en eng i går.
Vi måtte stjele klær, og jeg har dårlig samvittighet.
Du hadde ikke dårlig samvittighet da du ranet formannen.
Han var et svin,
men vi burde gjøre noe for dem vi stjal disse klærne fra.
Det skal vi.
Men etter det…
Vi kan ikke dra tilbake til slottet.
Den stakkars gutten fortjener en avslutning.
Kanskje i fremtiden.
Men ikke ennå.
Nei.
Jeg har en tanke.
Ikke en teori?
Ikke en teori, bare en tanke.
Jeg synes vi bør reise.
Hvor hen?
Jeg tenker England.
Det er et sted på nordøstkysten som skal være vakkert.
Og de sier at solen knapt skinner der.
Whiteby eller Whitby, noe sånt.
Fjernt og ensomt, antar jeg?
Ulykkelige menn og kvinner
og rundt 20 hus.
Havutsikt, fisk.
Jeg kan ikke motstå fisk.
Jeg blir ikke bedre uten deg.
Og jeg blir aldri bedre uten deg.
Vi har en ny sjanse.
Og en helt ny fremtid.
Tekst: Trine Friis