‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫זו כמעט שעת השינה שלך.‬
‫עדיין לא סיימתי.‬
‫אולי לא, אבל אספקת היין נגמרה בוודאות.‬
‫הכול נגמר, הקטור.‬
‫ממש לא.‬
‫דברים פשוט השתנו.‬
‫זה הכול.‬
‫ערפדים לא מתים על שינויים.‬
‫אז מישהו היה צריך להגיד את זה לקרמילה.‬
‫אתה עדיין לא מבין אותה.‬
‫נו, בחייך.‬
‫אפילו את נחרדת ממה שנעשה ממנה.‬
‫אולי מקנה המידה של זה,‬
‫ומהבלגן שזה היה מביא לחיים שלנו.‬
‫אני עדיין חושבת ששורש העניין‬ ‫היה סגולת הערפד.‬
‫אנחנו רוצים שהכול יישאר אותו הדבר,‬ ‫יישאר יציב.‬
‫סגולת הערפד. לכל הרוחות.‬
‫זה מהלך אקרובטיקה פילוסופי לדורות.‬
‫מספיק עם הניסיונות להיות מחוכם.‬
‫אתם מבלים 60 שנה בהיתקלות בדברים‬ ‫ומכנים את זה חיים.‬
‫אנו צריכים לחשוב לטווח רחוק יותר.‬
‫אז אנחנו רוצים יציבות.‬
‫ואת אומרת שהיה לכם את זה?‬
‫כן.‬
‫בתור רביעייה,‬
‫לאחיות שלי ולי היה חוזק.‬
‫החוזק לאכוף סביבה יציבה.‬
‫אפשר להילחם במלחמה בעזרת חוזק, כן,‬ ‫אך אפשר גם לבנות מחסה.‬
‫אתה עוקב אחריי?‬
‫רק נתקל בדברים בדרך.‬
‫צורות קטנות הן חזקות יותר מגדולות, לנור.‬
‫קרמילה רצתה יותר ממקלט חסין למזג אוויר.‬
‫בסופו של דבר. אבל הכול הגיע מהסגולה הזאת.‬ ‫אתה מבין?‬
‫חוזק וכוח הם שונים.‬
‫רצית חוזק.‬
‫קרמילה רצתה כוח.‬
‫בסופו של דבר, כן, לזה זה הפך,‬
‫וזה מה שהרס את חיי.‬
‫כוח.‬
‫כוח בינלאומי לא דיפלומטי מוקרן‬
‫הוא משהו אחר.‬
‫הוא מעניק לך יותר עוצמה,‬
‫אבל אין בו את השימושיות של חוזק.‬
‫הוא מטיל בתוכך ביצים.‬
‫הוא הופך לטפיל שאתה נאלץ להאכיל.‬
‫כוח לא עושה כלום חוץ מלאכול.‬
‫כמו ערפד.‬
‫לכן,‬
‫אחרי שהראו לי מה אני,‬
‫אחרי שגיליתי שחייתי בשקר,‬
‫הינה אני יושבת‬
‫בכלוב כמו חיה מסוכנת‬
‫עם המלך אייזק, הממזר המאושר,‬
‫ששומר עליי מקרוב מאוד.‬
‫מעולם לא ראיתי אותו כל כך עליז. זה מוזר.‬
‫אבל הוא לא ייפגע בך.‬
‫לא, הוא רק יחזיק אותי בכלוב.‬
‫אני לא אשב בכלוב, הקטור.‬
‫אפילו לא איתך.‬
‫אני מצטערת על כל מה שעברת.‬
‫אני מצטערת שלא אוכל להיות כאן‬ ‫כדי לעזור לך לעבור‬
‫את מה שזה לא יהיה שיקרה.‬
‫אבל אני מסרבת להתקיים ככה.‬
‫ואני רוצה לראות מה כל כך מיוחד בשמש‬ ‫שאתה כל הזמן מדבר עליה.‬
‫לנור, לא.‬
‫הקטור,‬
‫זה בסדר.‬
‫זה מה שאני רוצה לעשות.‬
‫תהיי חופשיה, לנור.‬
‫מה אתה תעשה?‬
‫אני חושב שאכתוב ספר.‬
‫העתיד צריך לדעת את הטעויות שעשינו.‬
‫ולאחרונה, נכפה עליי להבין את הערך‬
‫והיופי‬
‫של דברים שחיים יותר זמן ממני.‬
‫זה הכול?‬
‫הקטור, אתה בחור טיפשי.‬
‫אז מה דעתך על התוכנית שלי?‬
‫זו הייתה התוכנית שלי.‬
‫אתה רק חושב שהיא שלך.‬
‫זו הייתה התוכנית שלי.‬
‫נתתי לך לחשוב שזו הייתה התוכנית שלך.‬
‫סיפרתי לך על התוכנית שלי.‬
‫אתה רק חושב שסיפרת לי. אני חכמה מאוד.‬
‫סיפרתי לך על התוכנית שלי‬ ‫באופן שיגרום לך לחשוב שהיא שלך.‬
‫זה היה רעיון הארור שלי.‬
‫תודה בזה, התעליתי עליך.‬
‫ממש לא.‬
‫ובנוסף, הכול היה הרעיון שלי.‬
‫תמשיך לחשוב ככה.‬
‫אז אתה מסכים.‬
‫מסכים למה?‬
‫לתוכנית שלי. אנחנו נשארים.‬
‫אלוהים.‬
‫אני גאונה. תיכנע ודי.‬
‫אם אתעלם לרגע‬
‫מכך שאת הרבה יותר מטורפת ממה שהערכתי בעבר,‬
‫את בטוחה שזה רעיון טוב? כלומר,‬
‫אני לא‬
‫רגיל לאנשים.‬
‫הם רגילים אליך.‬
‫אז תן להם להיות רגילים אליך,‬ ‫ואתה תתרגל אליהם.‬
‫אני חושב שהרגשתי חלק מהמוח שלי מת‬ ‫בניסיון לעקוב אחר ההיגיון הזה.‬
‫זה אנושי. פשוט תזרום עם זה.‬
‫אני לא.‬
‫אנושי, זאת אומרת.‬
‫לא לחלוטין.‬
‫אל תחשוב שלא שמתי לב שאתה משחק‬ ‫עם הילדים היתומים.‬
‫ואל תחשוב שאני לא יודעת‬ ‫שחלק מהם קוראים לך "אבא".‬
‫אני…‬
‫לא רציתי לאכזב אותם ולתקן אותם.‬
‫מאוד אנושי מצדך.‬
‫אתה, אלוקארד, אדם מוזר מאוד.‬
‫נראה לי שאולי אני מחבבת אותך.‬
‫אלוקארד, היא ערה.‬
‫תהיה עדין.‬
‫היא לא דיברה עם אף אחד כבר שבועיים.‬
‫סייפה.‬
‫שלום.‬
‫יש לך סוס מיותר?‬
‫יכול להיות. בשביל מה?‬
‫אני אעשה את מה שטרבר ואני‬ ‫תכננו לעשות מלכתחילה.‬
‫להצטרף שוב לשיירה שלי.‬
‫את יודעת שאת מאוד רצויה כאן.‬
‫תודה,‬
‫אבל אני גם בהחלט בהיריון.‬
‫ואני צריכה להיות עם אנשיי.‬
‫והאנשים שלי מיומנים היטב‬
‫במתן התמיכה שאישה זקוקה לה בבוא העת.‬
‫אם רק אוכל לקבל סוס.‬
‫אני…‬
‫ברכותיי.‬
‫קדימה.‬
‫תגיד את זה כמו שאמרת לטרבר כשהגענו למאחז.‬
‫אני לא אמור לברך?‬
‫"ברכותיי."‬
‫שמעתי חיקויים גרועים מזה.‬
‫זה בסדר.‬
‫הוא אהב אותי.‬
‫עשינו ילד.‬
‫משהו חדש ונהדר יצא מכל זה.‬
‫עליי ללכת.‬
‫עלייך להישאר.‬
‫זה מאוד אדיב מצדך,‬ ‫אבל אני צריכה להיות בחברת עוד אנשים.‬
‫לא אוכל לתת לך להיות היחיד‬ ‫שאסתמך על עזרתו,‬
‫וילד צריך להיות חלק מקהילה.‬
‫הוא יהיה.‬
‫אם תישארי.‬
‫אני לא מבינה.‬
‫האנשים האלה לא חוזרים לדנסטי.‬
‫אנחנו נקים כפר חדש כאן סביב הטירה והמאחז.‬
‫למקום הזה יש משאבים‬ ‫שלא אוכל לתת לאנשיי בדנסטי.‬
‫נוכל לשנות הכול כאן.‬
‫יהיו לנו בתי ספר.‬
‫אחד מהם יעסוק בספריות הטירה והמאחז.‬
‫וקיוויתי שתוכלי לעזור לי ללמד‬ ‫את האדם המבריק אך די חסר תועלת‬
‫איך לחיות את חייו.‬
‫אל תפתחי ציפיות גבוהות מדי.‬
‫סייפה,‬
‫יש לנו הזדמנות אמיתית‬ ‫לחיים טובים יותר עבור ילדינו‬
‫משהיו לנו.‬
‫לשם שינוי, יכול להיות טוב יותר‬
‫עבור כל הילדים שלנו.‬
‫היא טובה.‬
‫אני יודע.‬
‫אתה בצרות צרורות.‬
‫איך תקראו לכפר? דנסטי החדש?‬
‫חשבתי שאולי נקרא לו בלמונט.‬
‫זה בטח יבלבל את כולם.‬
‫אני חושבת שהייתי רוצה לגור‬ ‫במקום בשם בלמונט.‬
‫בנוסף,‬
‫אלוהים , האנשים האלה גרועים בארגון.‬
‫ואת באמת מתכוונת להביא דליים מהנהר‬ ‫הלוך-חזור כל היום?‬
‫חשבתי שאת אשת מדע.‬
‫השביל יצטרך להתרחב גם שם.‬
‫של מי הסוס הזה?‬
‫איזה סוס?‬ ‫-שצועד בשביל.‬
‫קשור את הסוסים שלך, אלוקארד.‬
‫אם אתה מתכוון לייסד כפר,‬ ‫אתה צריך לעשות סדר.‬
‫אני מכיר את הסוס הזה.‬
‫אבל‬
‫מישהו רוכב עליו.‬
‫שלום, אהובה.‬
‫מה?‬
‫כל השאלות, תענה עכשיו!‬
‫כל מה שאני יכול לחשוב עליו הוא שסן ז'רמן‬
‫פתח את המסדרון האינסופי רגע לפני שהוא מת.‬
‫הכנסתי את הפגיון למוות.‬
‫הוא נדלק כמו השמש.‬
‫כעבור שנייה הייתי בתוך המסדרון.‬
‫הדבר הבא שאני זוכר‬
‫הוא ששכבתי על הפנים‬ ‫ליד הגדה הצפונית של הדנובה.‬
‫שכה יהיה לי טוב.‬
‫אנחנו צריכים עזרה כאן עכשיו!‬
‫אני אהיה בסדר.‬
‫אני רק צריך לישון במשך שנה וגוף חדש.‬
‫מה איתך?‬
‫הכול בסדר?‬
‫אני בסדר.‬
‫יופי.‬
‫את יודעת מה הכי הפחיד אותי?‬
‫מה?‬
‫שבסוף באמת תקראי לילד טרפור.‬
‫איך ידעת בכלל?‬
‫בבקשה.‬
‫זה אני.‬
‫איך נראה לך שהצלחתי להישאר רווק וחסר דאגות‬ ‫כל השנים?‬
‫מישהו יכול לבוא הנה ולהרוג את האיש הזה?‬
‫זה לא יהיה קשה.‬
‫אתה אידיוט גס רוח, טרבר בלמונט.‬
‫אני יודע.‬
‫ואני אוהבת אותך.‬
‫אני יודע.‬
‫אמרתי שהאיש הזה צריך עזרה.‬
‫שלום, בלמונט.‬
‫עכשיו, מה היה הטריק הזה עם הפגיון?‬
‫שלום, אלוקארד.‬
‫ובכן, היו לוחמים בטרגובישטה‬
‫שהתחבאו במה שהתברר ככספת האוצר‬ ‫של משפחת המלוכה.‬
‫והם פשוט לקחו משם דברים כקמעות מזל.‬
‫התחלתי לשים לב לדברים.‬
‫בסופו של דבר אספתי חלקים של משהו‬
‫שנפח קוסם מטורף הכין פעם‬
‫כדי ליישם הסכם רצח-התאבדות מאוד חד צדדי‬ ‫עם אלוהים.‬
‫אז…‬
‫אז,‬
‫ידעת שהדבר בטח יהיה קטלני כלפיך‬ ‫כשהשתמשת בו.‬
‫אבל לא הייתה לי ברירה.‬
‫מה כל האנשים האלה עושים פה?‬
‫ברוך הבא לכפר שלי.‬
‫עכשיו יש לך כפר?‬
‫איך קוראים לו?‬
‫טרפי.‬
‫מישהו יכול לבוא הנה ולהרוג אותי?‬
‫אתה נראה מאושר באופן מוזר.‬
‫אני…‬
‫אני כן באופן מוזר.‬
‫זאת הייתה תקופה מוזרה.‬
‫אני שמח שזה נגמר.‬
‫הדבר המצחיק הוא שבפעם הראשונה בחיי,‬
‫אין לי מושג מה יקרה.‬
‫רק יש לי הרגשה שזה יהיה שווה את זה.‬
‫זה בדיוק זה.‬
‫אני מאושר באופן מוזר.‬
‫את בסדר?‬
‫אני חושבת שכן.‬
‫אני חושבת שסוף סוף ניצחנו.‬
‫ליסה וולאד טפש.‬
‫אז…‬
‫אתה צריך להתרגל לקרוא לעצמך ולאד.‬
‫אני מניח.‬
‫אני לא יכולה להציג אותך בתור "דרקולה טפש".‬
‫"באמת, אין קשר.‬ ‫אל תסתכלו על השיניים שלו מקרוב."‬
‫זה באמת מה שאת רוצה לדבר עליו?‬
‫אני מתי,‬
‫ולא היית שם.‬
‫אני יודע.‬
‫ואתה מת.‬
‫נכון.‬
‫ובאת לחפש אותי.‬
‫כמובן שכן.‬
‫לא יכולתי לעשות שום דבר אחר.‬
‫הנחתי שהיו לך אפשרויות אחרות.‬
‫לצעוק על השטן עד שיתוודא‬
‫שהוא רק חימם לך את הכיסא.‬
‫משהו כזה.‬
‫השנייה אחרי שמתי‬
‫הייתה אולי הרגע השפוי ביותר שחוויתי‬ ‫מאז שאת מת.‬
‫אתה באמת נראה רגוע להפליא.‬
‫ואת נראית מעט כועסת.‬
‫כי שום דבר מזה לא הגיוני.‬
‫יש לך תאוריה למה שקרה?‬
‫למה את חושבת שיש לי תאוריה?‬
‫אתה גבר. לגברים תמיד יש תיאוריות.‬
‫אני רק יודע שהתעוררנו בשדה אתמול.‬
‫ונאלצנו לגנוב בגדים.‬ ‫אני עדיין מרגישה רע לגבי זה.‬
‫לא הרגשת רע כשכייסת את ראש הכפר‬ ‫היום אחר הצוהריים.‬
‫טוב, הוא היה חזיר,‬
‫אבל עלינו לעשות משהו בשביל האנשים‬ ‫שלקחנו מהם את הבגדים. מחר.‬
‫ונעשה זאת.‬
‫אבל אחרי זה…‬
‫אנחנו לא יכולים לחזור לטירה.‬
‫הילד המסכן שלנו ראוי לסגירת מעגל בחייו.‬
‫אולי ביום מין הימים בעתיד.‬
‫אך עדיין לא.‬
‫לא.‬
‫יש לי מחשבה.‬
‫לא תיאוריה?‬
‫לא תיאוריה, רק מחשבה.‬
‫אני חושב שעלינו לטייל.‬
‫לאן?‬
‫חשבתי על אנגליה.‬
‫יש מקום בחוף הצפון-מזרחי‬ ‫שאמור להיות יפהפה.‬
‫ואומרים שהשמש בקושי זורחת שם.‬
‫וויטביי או וויטבי, משהו כזה.‬
‫מרוחק ובודד, אני מניחה?‬
‫גברים ונשים אומללים‬
‫ובערך עשרים בתים מעליו.‬
‫נוף לים, דגים.‬
‫דגים? איך אפשר לסרב?‬
‫אני לא אשתפר בלעדייך.‬
‫ואני לא הייתי משתפרת בלעדיך.‬
‫קיבלנו הזדמנות שנייה.‬
‫ועתיד חדש לגמרי.‬
‫תרגום כתוביות: שלומית בכר‬