EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
God aften.
Som om dagen min ikke var dårlig nok.
Det er Trevor Belmont.
Du klarer deg ikke så bra. Hva ser vi på?
Vampyrer og nattdyr prøver å drepe et slott fullt av flyktninger og en galning.
Skal vi?
Endelig. Vi er nesten ferdige.
Jeg lager et hull for å få beholderen gjennom.
Ingen grunn. Jeg har også ferdigheter.
Bare en smaksprøve.
Dette er utrolig.
Tiden er snart inne. Har du smiefrasene fra Hector?
Saint Germain. Du har vært en glede for meg hele tiden.
Så godt å høre.
Så menneskelig. Så lett å styre fra øyeblikket vi møttes.
Jeg tror ikke vi har møttes.
Jo.
-Hva? -Du kjenner meg.
Jeg har vært sammen med deg en stund
og ledet deg.
Du kjenner meg.
Vi er gamle venner nå.
Jeg er Døden.
Og dere tok skatten min fra meg.
Du.
Du er Døden.
Selve Døden?
Min skatt, din gapende dritt.
Dracula skulle bringe døden til verden på en ufattelig skala.
Det kunne jeg aldri gjort.
Jeg er en ånd, en funksjon i verden.
Jeg kan ikke vekke hærer.
Jeg kan ikke kjempe mot en verden som vrimler av liv, og tømme den.
Men det kunne han.
Og det ble tatt bort.
Jeg er ingen vampyr, slik du kjenner det.
Døden er mitt kjøtt, og dere knuste ham.
Og jeg kan ikke få ham tilbake fordi jeg ikke er et menneske.
Hvorfor kan bare mennesker nå helvete?
Syns du ikke det er rart?
Jeg kan ikke,
men det kan du.
Med din menneskelige grådighet og behov,
kan du gjøre alt for å få ham tilbake.
Du er gal.
Han vil være en Rebis, ikke mannen du kjente.
Han vil være en vampyr med sin egen skrikende kone fanget inni seg.
Han vil være forvirret.
Raseriet vil ikke ha noen grenser.
Det blir mord på et nivå som aldri før har blitt sett.
Jeg skal spise og bli den sterkeste skapningen på denne jorden.
Så gjør det.
Fullfør det.
Det blir gøy.
Ellers dreper jeg deg her.
Og du vil aldri se henne igjen.
Var det de siste?
Det bør det være.
Sypha, Trevor, dette er Greta, lederkvinne i den nærmeste landsbyen.
Dette er hennes folk.
Hvor mange mistet du?
Det er det jeg skal finne ut nå.
Hyggelig å møte deg.
Du sa noe om en galning ovenpå.
En liten dritt ved navn Saint Germain.
Herregud.
Det er faktisk Døden.
Skal det være Mannen med ljåen?
Er det sånn Døden ser ut?
Nei. Døden er navnet den tok.
Den lever av det vi etterlater oss når vi dør.
Bøker kalte den en ånd som skjuler seg for å spare krefter.
Vi så en vampyr hoppe gjennom speilet.
Det er ingen andre der inne.
Det var ham.
Han var nok en del av Draculas hoff.
Gå litt unna.
Jeg føler at luften endrer seg.
Vi beveger oss. Jeg lukter menneskelig magi.
Jeg kan ikke stoppe dette!
Lisa!
Lever vi?
Jeg gjenkjenner dette rommet.
Det er så vakkert.
Slipp taket, Dracula.
Bli gal.
Gi meg alt jeg trenger for å trives.
Drep verden så jeg ikke må være sulten lenger.
Herregud.
Hva har jeg gjort?
Belmont, gjør nytte for deg!
Nei!
Idiot.
Jeg elsker deg.
Trevor.
Jeg vet det.
Det bør du.
Bare husk at "Trefor" er et forferdelig navn.
Døden, jeg vil snakke med deg.
Kjenner du meg?
Jeg er Trevor Belmont fra Belmont-huset. Selvsagt kjenner jeg deg.
Å finne og gjenkjenne ting er jobben vår,
og du er absolutt en ting.
Jeg ble satt her ved livets daggry
for å livnære meg på det siste pustet til alle jævlene.
Jeg er litt mer enn en ting.
Nei.
Du er bare en ting.
Du er bare en morder.
Du lager ikke noe. Du lever ikke.
Du spiser og gjemmer deg.
Har du et poeng?
Dikterer du nekrologen din, Belmont?
Det er på tide å gi dette stedet tilbake til folk som kan bygge ting.
Du og jeg er bare mordere.
Det er på tide at vi drar.
Og hvem får meg til å dra?
Du, med litt hyssing i hånden?
Antakelig ikke.
Men la meg prøve en siste gang.
Skal vi?
Dette er et bra spill.
Han falt.
Jeg skal spise sjelen din,
drite den ut og bruke den til å kvele kjæresten din.
Jeg er Døden, du er bare et menneske.
Tekst: Trine Friis