EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Otrevliga saker.
Belmont.
Jag hoppades på en rejäl trofé.
-Menar du inte en rejäl strid? -Nej.
För jag kommer att vinna.
Var är den? Var är fanstyget?
Jag söker en stor spegel med skrift på ramen. Saker försvinner i den.
Inte det?
Helt jävla värdelös.
Hur ska jag ordna Draculas återkomst om ni hjälper mig hitta spegeln?
Vi behöver nog bågskyttar här.
Skjut vampyrerna!
-Vi har nog deras uppmärksamhet nu. -De verkar arga.
-Dags att gå in? -Det skulle jag säga.
Gå in! Retirera! In med er!
Vi borde nog släpa allt tungt vi kan till porten.
Jag behöver nån med svärd bredvid varje bågskytt vid fönstren.
Håll er tre steg bakom.
-Jag förmodar att de jävlarna kan klättra. -Det borde jag tänkt på.
Tur du har mig som styr ditt liv nu.
Vad är det?
Jag vet inte.
Kom.
Varför här?
Vad finns det här?
Mitt pojkrum.
Stanna där. Då går det fortare och blir lättare för alla.
Vad fan gör du?
Jag öppnar en dörr till Oändliga korridoren.
-Han är nog från vettet. -Oändliga korridoren är en myt.
Det är den definitivt inte.
Unga dam, Oändliga korridoren är en passage till andra världar.
Men den är väldigt svår att kontrollera.
Jag beklagar att ditt folks själar offras för sakens skull,
men de hade ändå snart dött av engelska sjukan eller arga grävlingar.
Det här är död magi.
Du använder dödsenergi för…
För att öppna korridoren och skapa portal till helvetet.
Och jag behöver den här platsen, där jag förmodar att du dödade din far,
för att förankra förbindelsen.
Min far?
Jag hämtar tillbaka honom från helvetet, din mor också.
Stanna gärna och se på. Vinka, om du vill.
-Jag ska fanimej mörda dig! -Det tror jag inte.
I Lindenfeld såg jag att en magisk varelse med flera själar kan styra korridoren.
Jag, Saint Germain, ska hämta ut Dracula och Lisa Ţepeş från helvetet,
sammansmälta deras själar och låsa dem i en Rebis kropp.
-Vem är Rebis? -En hermafroditisk varelse.
En tvekönad kropp.
Kronan på alkemins verk. Den ultimata enheten.
Släpp skölden, så får du leva.
Jag kan inte styra korridoren medan jag är inne i den, jag är för svag,
men en varelse med flera själar, en förening av vampyr och människa,
blir en mekanism som kan styra korridoren.
En vampyr och en människa med nära band, det var egentligen självklart.
Varför nu?
-Vad kan du ha för skäl? -Två skäl.
Kvinnan jag älskar är vilse nånstans i korridoren,
och jag är alkemist. Jag söker den perfekta kunskapen.
Magnum opus, det stora verkets gärning,
som kan uppnås när en Rebis skapas,
den gudomliga hermafroditen, fusionen av man och kvinna
i en alkemisk varelse av ultimat makt och kunskap.
Och jag kan fanimej rida den, Alucard.
Jag skapar den. Jag binder fast den.
Jag äger den!
Jag ska hitta min älskade. Jag ska styra Oändliga korridoren.
Jag får fullständig tillgång till en miljon olika världar, liksom Gud.
Vi kan inte stanna här. Kampen pågår där nere.
Jag sa en gång till Sypha Belnades att Gud har blivit omodern.
Nu står Gud rakt framför er. Och snart, mycket snart…
…ska han ha sex igen.
Bra trick, men du kastade bort svärdet.
Då får jag hämta det.
Skydda folket!
Vänta inte tills de blir skadade. Du kan det här.
Jag väntade mig åtminstone motstånd.
Jag är trött, och man ska inte leka med maten.
Se där.
Som att se ett litet liv nötas ner in till bara benet, inte sant?
I över ett år har jag låtsats vara en användbar passopp,
låtsats vara nån annan. Vet du hur det känns?
Jag har dolt mina kunskaper, mitt snille.
Jag har låtsats att inte vara den bästa vampyrkrigaren på 300 år
för att inte såra andra.
Nu kan Varney dra åt helvete och runka av Dracula i all evighet,
och jag kan göra det jag är bra på.
Som att döda dig.
Rörde ni vid mig?
Hur i helvete vågade ni röra mig?
Du är inte apokalypsen.
Du är bara en man,
och mitt folk kommer att överleva dig.
Jag är för i helvete odödlig.
Ingen är odödlig.
Fan ta dina lögner!
Avsluta det åt mig.
Var är det?
Jag talar med er, sketna dammhögar!
Ser man på, era sluga satar.
-Mår du bra? -Troligen inte. Och du?
Inget ett år till sängs inte botar.
Herregud. Vad nu?
Varney från London. Din sammansvurne och välgörare.
Jag har kommit för att personligen övervaka det här…
-Det här…? -Jag sökte ett riktigt stort ord.
Du verkar begåvad. Det är viktigt att du vet att jag också är det.
Sir, er hjärna är säkert är lika huld som er unika, personliga stank.
Huld. Det är väl ett kort ord? Jag uppskattar det förstås.
Vad sägs om epokgörande tilldragelse?
Skyll dig själv.
Jag känner igen den där.
Perspektivet flyttar sig. Varför?
Spegelns platslås glider. Om vi ska in, måste vi göra det nu. Redo?
Så fan heller, men har det nånsin stoppat oss?
Undertexter: Jessika Johansson