EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Det virkede.
De dumme små smykker, du fandt på den menneskekrop?
Jeg tror, de stjæler ting fra deres eget hof
og bærer dem som talismaner eller noget primitivt lort.
Det underjordiske hof vi aldrig har fundet.
Jeg har tænkt på, om de forvirrede vores sanser med helligt vand.
Og så dukker en idiot op med et spådomssæt om halsen
og troede nok, det ville gøre ham immun over for sværd.
Sådan.
Det er deres underjordiske hof.
Hun tog sporingsstenen derhen.
Min plan var storslået.
Det var ikke din plan.
Det var min plan.
Du gik med til den.
Jeg gav mit samtykke. Derfor blev det min plan.
Vær glad for, jeg husker, du er her.
Hvad sagde du lige til mig?
Du hørte mig.
Dracula sendte mig hertil.
Jeg skulle give ham Targoviste i gave.
Nu vil jeg bringe ham tilbage til Jorden og give ham den.
Du er bare min lille hjælper.
Til helvede med dig, Varney.
Jeg er fandme færdig
med at støtte dine vrangforestillinger for at få tingene gjort.
Hvad?
Jeg er soldat.
Jeg ved stadig ikke, hvad fanden du er.
Jeg er Varney fra London, din uforskammede slaviske kusse.
Du er en joke!
Du er en småkriminel,
der ormede dig ind i Draculas kreds
for hundrede år siden.
Og så sendte han dig helt herud
til den by, han havde brændt.
Hvor nyttig syntes han virkelig, du var?
Det var ikke det, der skete.
Hold kæft.
Åh, Ratko, min dreng, du er også kriminel. Jeg kender dig.
Du kender mig fandme ikke.
Jeg kender dig.
Jeg lugter døden på dig.
Du har begået forbrydelser.
Jeg har været i krig.
Krig er hære, der mødes på slagmarken.
Det er ikke det, du gør.
Okay.
Jeg er en klog soldat.
Jeg er en dedikeret soldat.
Jeg deltager ikke i optog.
Jeg spiller ikke.
Retfærdiggør du dig selv?
Rend mig.
Jeg kæmper krige.
Du har ingen anelse, vel?
Krig er, når man dræber så mange af de andre,
at de ikke kan kæmpe mod dig.
At gå rundt på en eng er ikke krig.
At liste ind i et telt og dræbe alle, man ser, er krig.
At forgifte brønde er krig.
At dræbe alle børn i en by og forsvinde,
det er krig.
Krig handler om at vinde.
Og at spore den galning ned i hendes hemmelige kamre
og overraske dem til døde, det gør jeg.
Det var det, jeg gjorde.
Og du står der og gør dig til.
Du er alt, jeg hader.
I vampyrer, der tror, det handler om viden.
Jeg bruger ordet løst,
fordi du er århundredets narhoved.
At være charmerende, bruge smarte ord,
desperat for, at folk skal beundre dig,
fordi du er speciel.
Du er som et såret, ynkeligt menneske.
Du er ikke en vampyr.
Jeg er en vampyr.
Jeg lyver, og jeg snyder,
for at lyve for grise er meningsløst,
og jeg er sulten.
Jeg tager alt, hvad nogen har,
hver eneste dråbe,
og så jagter jeg mere.
Jeg er ikke kriminel.
Jeg er perfekt.
Min unge mand.
Perfekt?
Perfekt.
Jeg blev givet til Jorden
for at nære mig ved alt på den, som jeg ønsker.
Lad mig sige dig, Ratko,
du ved ikke, hvad jeg er.
Men jeg tolererer dig, fordi du er god til døden.
Det nærer mig.
Ja ja.
Du gjorde mig vred.
Jeg kan ikke lide det.
Hvorfor ikke? Vrede får dig til at dræbe.
Du dræber sikkert i dine drømme.
I mine drømme
er jeg rolig.
Jeg er intet andet end bevægelse, frygt og sult,
og menneskerne er som dyr i bure,
som jeg kan suge blodet fra.
Folk glemmer, hvad vi er.
Hvor skal du hen?
Du har vist overtaget indsatsen over jorden.
Jeg har andre ting at ordne.
Ja. Særligt én ting.
Nu er det nok.
Du skal vise os jeres sagnomspundne underjordiske hof.
Og så får vi stedet i orden,
forsvarer folket og rydder op i byen.
Er det forstået?
Jeg tror, det er på tide at tage jer til det underjordiske hof.
Var det ikke det, jeg lige sagde?
Det ved jeg ikke. Jeg holdt op med at lytte,
efter du begyndte at brokke dig.
Så besluttede jeg, det var tid til at følge mig.
Kend jeres plads.
Lad os se på stedet først, ikke?
Mesterligt.
Hvilket klatmaleri.
Ingen vil savne det.
Jeg har stedet, og jeg forbereder vejen.
Det er tid til præcision, dygtighed
og hvad end, der svarer til mod hos jer.
Bøh.
Det var sødt af dig.
Jeg vidste ikke, at nogen så på.
Jeg ledte efter dig.
Og så faldt du ned fra himlen
og skræmte et års vækst ud af de små lømler.
Undskyld.
Nej, virkelig.
Det var sødt af dig.
De har ikke alle en voksen, der giver dem opmærksomhed.
Eller falder ned ovenfra, som var de døde.
Du gav dem en historie for livet.
Jeg hørte dem le.
Det er længe siden, at børn har leet her.
Du ledte efter mig?
Jeg ville tale med dig om forsvar.
Og jeg ville spørge om dine fødevarer.
Jeg ved ikke, hvad der er.
Det er lige det.
Jeg håbede, vi kunne bruge tørret kød
til at strække forsyningerne.
Brug det hele.
-Mener du det? -Hvad du end kan finde.
Jeg får frisk mad om morgenen,
men der er nok noget gemt i forrådskammeret.
Du ved ikke, hvad du har i dit slot, vel?
Ikke rigtigt.
Det ser ud, som om du har bespist en hær for nylig.
Tja,
det var ikke mig.
Men jeg forstår.
Jeg har været optaget.
Ud over at rette op på skaderne efter…
Lad os tale om noget andet.
Forsvar.
Jeg mener,
jeg håber, at lukke portene er nok, men…
Det bliver snart mørkt.
Lad mig vise dig, hvor våbnene er,
og så kigger vi på ydersiden.
Vi husker Radu den Sorte.
Åh gud.
Vent her.
For helvede.
Jeg ved det.
Det er forfærdeligt.
Ja, men det var ikke det, jeg mente.
Hvad?
Umuligt.
Nyt legetøj?
Det ved jeg ikke.
Ikke legetøj.
Hvad i alverden er det?
Ifølge legenden
tog en gal norsk vampyrjæger til Indien,
og han fik Raja-Putra-klanens våbenmester til at lave dette.
Der er kun det ene.
Jeg så det i min mors bøger.
Spørgsmålet er, hvordan det endte her.
Se? Korsets tegn.
Døde vampyrjægeren i Indien?
For hindu-vampyrer ville ikke forstå,
hvorfor han viftede med et kors.
Faktisk ikke.
Vampyrer er en udviklet rovdyrart,
så deres syn er anderledes end vores.
Hvis man holder en geometrisk form
i deres synsfelt,
forvirrer det deres hjerner og får dem til at gå i panik.
Hvordan ved du det?
Ja, jeg lærte mange ting,
da jeg skulle være en heltemodet monsterjæger.
Så skete alt det lort, og lidt efter lidt glemte jeg det.
Og nu begynder jeg at huske det hele igen.
Spørgsmålet er,
hvis man har ting som dette hernede,
hvorfor så ikke bruge dem?
Fordi det er herskernes ønske sådan.
Så må jeg nok møde dem.
-Er de derinde? -Jeg sagde ikke, du kunne møde dem.
De hviler sig.
Det er på tide, at de vågner op.
Se mig i øjnene.
Vil du virkelig gøre mit liv mere irriterende lige nu?
Vågn op, I fornemme skiderikker.
Du kan ikke tale sådan til dem.
Jeg forstår, hvorfor de er så ubekymrede om alting.
Dæmp dig.
Hvorfor? De vågner ikke.
De andre her forstår ikke den kongelige søvn.
Åh.
Ja.
Zamfir,
de to skal stedes til hvile.
Det her er forkert.
Har I en præst?
Ingen præster.
Zamfir, hør på mig.
Det er slut.
Det er aldrig slut.
Dommedag vil aldrig ramme os.
Targoviste-katastrofen vil aldrig ske igen.
Vi dræbte alle præsterne.
Virkelig?
Vi tager styring over vores land.
Targoviste er ikke et land.
Det er landets bankende hjerte.
Ikke engang en by.
Det er verdens største by.
Vi er dens forvaltere.
-Vi tager styringen tilbage. -Styring? Ja.
At lade folket sulte og ligge i deres eget lort.
Ikke hjælpe dem med at organisere og forsvare sig.
Jeg har heller ikke tørret dem bagi.
Skal jeg gå derop med nogle klude?
Du kan prøve at hjælpe dem til at leve deres liv.
Se!
Vi har lukket så mange folk ind hernede.
Ja, du har lavet en samling af folk, der dør af misrøgt.
Vi misrøgter ingen ved Det underjordiske hof.
Disse mennesker har sprukne læber, og du har rindende vand.
Vi skal bruge det til forsvar.
Helligt vand.
Hvor fik I det fra, hvis I dræbte alle præsterne?
Fra intakte hellige bygninger.
Vidste I, at nogle af dem plejede at sælge helligt vand?
Du kunne have givet folk noget at drikke.
Hoffet må forsvares.
Hvad hvis folk drak det hele,
og vampyrerne kom gennem de tomme kanaler og dræbte alle ved hoffet?
Ja. Du kunne ikke risikere det.
De kunne have ryddet op.
Det virker ikke engang. Og du forsvarer to lig.
De vågner.
Majestæterne vil vågne fra deres kongelige søvn og redde os alle.
Du er sindssyg.
Selvfølgelig er jeg sindssyg.
Hvad?
Jeg blev sindssyg, da Dracula ramte byen.
Jeg så hans ansigt på himlen.
Det var, som om djævlen selv slog verden.
Hvordan kan man ikke blive sindssyg, når helvede rammer ens hjem?
Jeg har sovet to timer om natten og vågnet skrigende op,
siden det skete.
Så du er ikke så skør, at du ikke selv ved det?
De vågner. De er magikere.
De er af kongeligt blod.
De rejser i det hinsides for at genvinde styrken,
og jeg må forsvare dem indtil da.
Nu forstår jeg.
Du har lidt så længe.
Var du den sidste af ædel herkomst, der var i live,
da Dracula slog til?
Jeg lider ikke.
Det er den store opgave.
Det er min glorværdige pligt.
Jeg vil redde alle ved at redde dem.
Intet under, at de ødelagde det.
Trak du dem ud af ruinerne af deres palads?
Det var mit job. Jeg har reddet dem.
De vågner.
De vil redde os alle.
Og alt bliver godt igen.
Alt bliver som før.
De er magikere, Sypha.
Er de?
Præstestanden vidste det.
De hærgede kongefamilien. Kan du tro det? Men se.
Se alle de ting, vi fik med fra deres palads.
Se deres mystiske skatte.
Jeg reddede dem. Så de vil redde mig.
Er du færdig med det pis derovre?
Jeg ved ikke, hvor du har lært de ord, men ja.
Okay. Godt.
Jeg er virkelig ked af det, du har været udsat for.
Men det her må stoppe nu.
Hvad?
Vi må hjælpe de her mennesker.
Vi må bevæbne de raske med de våben, I har hernede.
Vi må forlade det her sted, organisere og…
Forlade?
Forlade kongefamilien?
Det er noget rod.
Du gjorde dit bedste, men dine herskere er døde,
og folket har brug for dig.
Nej. Jeg reddede dem.
Tekster af: Maiken Waldorff