EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Hva faen foregår?
Hva er dette?
Er dette Hectors nattskapninger?
Nei.
Kom igjen.
Er vi under angrep?
Hundrevis av nattskapninger.
Det kan bare være én person.
-Vi må få deg ut herfra. -Hvor da?
Til et trygt sted. Du kan ikke bli skadet.
Beklager, Lenore.
Virkelig.
Det er her jeg må være.
Dantalion Presidio.
Hva gjør du?
Jeg er en trollmann. Ikke til å stole på.
Det var et smart triks vi ikke har tid til.
Det er aldri nok tid.
Men tid nok, håper jeg.
Beregningene er gode, men du trenger et nytt signal for å kontrollere flyten.
Og ikke stol på Varney. Lykke til.
Unnskyld meg, jeg må dra og bli drept nå.
Hva i helvete var det?
Speilet?
Jeg fikk det fra en vampyrtrollmann i fangehullet.
De er enkle å bestikke.
Nei, hva gjorde du nå nettopp?
Å. Det.
Jeg har jobbet med noen lærde for å få Dracula tilbake.
Det virket rettferdig, siden jeg fikk ham drept.
Og jeg la noen feller her, for man vet aldri
når man trenger et godt bur.
Du har blitt gal.
Jeg har vært gal. Dette føles ikke sånn.
Kanskje jeg har blitt normal.
Nå skjer det.
Hector.
Isaac.
La henne være.
Er ikke dette Carmillas rådgiver?
Om du skal drepe meg, drep meg.
La henne være. Hun er ingen trussel.
Er du trusselen, Hector?
Nei.
Det er Carmilla.
Jeg har tatt steg for å gjenopplive Dracula.
Jeg har gjort mitt for å gjøre bot.
Jeg er ferdig.
Ta hevn.
Jeg føler ingen forakt.
Jeg er ikke her for å drepe deg.
Hva?
Du og jeg har vært barn.
Hevn er for barn.
Det er vår plikt å bli voksne.
Jeg har prøvd.
Bra.
Det er på tide å finne vår egen vei.
-Men jeg vil be om en tjeneste. -Ja?
Dette stedet er fullt av nattskapninger. Be dem om å gi seg.
Det kan jeg ikke.
Kontrollen flyter gjennom meg til Lenore og vennene hennes.
Vent litt.
Jeg lagde denne av rester i skjul.
Jeg har laget en fluktrute gjennom slottet i ukevis.
Hvor langt går den?
Helt opp til Carmillas rom.
Jeg måtte anta at jeg ville rømme fra toppen.
Fortell den hva du ønsker.
Kommandoen er "Ba'al Initium".
-Du har vært travel. -Jeg trengte en utvei.
Carmilla har tenkt å styre verden, og jeg tror ikke verden ønsker det.
Jeg passer på henne.
Carmilla, derimot, burde nok møte deg.
Det er jeg enig i.
Men selv om denne fungerer, vil det ta tid å kjempe mot skapningene.
Kan jeg låne kniven din?
Jeg fjernet Carmillas kontroll over nattskapningene.
Det blir lettere å slå dem.
Takk.
Bare gjør det.
Frue.
Faen ta deg!
Han skal drepe Carmilla.
Ja, det skal han.
Men ikke deg.
Eller meg.
Det var uventet.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Omring meg!
Ba'al Initium.
Godt gjort, Hector.
Er det Isaac?
Den minst interessante mannen i Draculas slott.
Hallo, Carmilla.
Spis dritt!
Gjelder dette Dracula?
Hector er i underetasjen om du vil drepe noen.
Jeg har snakket med Hector.
Jeg skjønner.
Menneskene holder sammen.
Jeg forstår at du har nye ambisjoner.
Jeg har bare ambisjoner.
Jeg er en dronning.
Verden tilhører meg, for dere visste ikke hva dere skulle gjøre med den.
Jeg vet ikke om det er poenget med å ha en verden.
Hva slags tullprat er det?
En mening jeg fikk etter å ha fulgt
din ødeleggelse av Dracula, hæren og slottet hans.
Jeg rørte aldri slottet hans.
Så du har kommet til Steiermark for å drepe meg?
Jeg tror verden ville vært et bedre sted uten deg.
Du er ikke til å stole på. Jeg ville alltid fryktet deg
og dine ambisjoner.
Så ja, jeg er redd jeg må drepe deg.
Du er ikke stor nok til å drepe meg.
Du er ingenting.
Du fortjener ikke blodet mitt.
Og når du dør og drar til helvete, vil jeg vente på deg
med en skarp pinne og viljen til å finne ut om du kan dø to ganger.
Jeg er Carmilla fra Steiermark, og faen ta deg!
Jeg vinner.
Kjente du det?
Carmilla døde nettopp.
Hva gjør vi?
Slottet er fullt av nattskapninger.
Hectors monstre?
Bare hvis han lagde hundrevis på noen dager.
En invasjon, og de drepte Carmilla.
Tror du Lenore…
Hvis Carmilla er død, så døde Lenore først.
Skal vi ta slottet?
Jeg vet ikke om jeg har nok soldater.
Vi kan prøve.
Men bør vi det?
Det er slutt, ikke sant?
Nei.
Ikke for oss.
Hva tenker du på?
Byene i vest solgte meg soldater for å vokte Steiermark i vårt fravær.
Jeg antar at alle er døde der oppe.
I en usikker verden vil ikke byene bry seg om
hvor de får midlertidige forsterkninger fra.
Og etter det?
Hva er planen?
Hva om det ikke finnes en plan?
Hva om det bare er oss to?
Jeg tror det er greit for meg.
Carmilla hadde planer.
Vampyrer har alltid planer.
Kanskje det er i vår natur å gå for langt
og ta for mye på en gang.
Kanskje det er derfor vi vinner kampene, men alltid taper krigen.
Striga, du og jeg?
Vi trengte aldri noen andre.
Du og jeg for alltid.
Vi rir vestover!
Hvor er vampyrvennen din?
Hun er i kjelleren.
Hvordan går det med hånden?
Jeg spiller aldri orgel igjen.
-Har du gjort det? -Nei, men kanskje jeg hadde lyst.
Skal vi ri for å hjelpe Dracula?
-Nei. -Hva?
Nei.
Men…
…jeg har jobbet med dette i ukevis.
Selvsagt.
Du føler skyld.
Du ønsker tilgivelse.
Jeg vil gjøre opp for feilene mine.
Feilene du har lidd for.
Når det er sagt, var det ikke din skyld.
Du ble manipulert.
Du ble brukt som et verktøy av de som er ansvarlige for Draculas død.
Tror du det?
Jeg har hatt mye tid til å tenke over det.
Jeg har snakket med andre mennesker om det.
Levende mennesker?
For det meste.
Du har endret deg.
Jeg håper det.
Det tror jeg du har også.
La ham sove.
Vi ble begge mishandlet av menneskene.
Vi beundret Draculas intelligens.
Vi så begge noe større enn oss selv i ham.
Vi ville begge straffe verden.
Vi kan gjøre mer enn det.
Dracula fortjener å hvile.
Vi kan og bør gå videre.
Hva er det du vil?
Jeg vil være alene…
…med Lenore.
Jeg vil lese, lage ting og tenke.
Det er alt jeg vil.
Det skal du få.
Hva vil du?
Jeg har begynt å tenke på fremtiden, som er nytt for meg,
for jeg trodde ikke at jeg hadde en.
Det er slik de overvinner oss.
De overbeviser oss om at det ikke er noen fremtid.
Det er bare et evig nå,
og det beste vi kan gjøre er å overleve og gjøre alt på nytt igjen.
Man kan ikke leve sånn.
Jeg har oppdaget…
…at jeg vil leve.
Jeg vil bygge en levemåte.
Og jeg tror jeg begynner her.
Jeg tror ikke Dracula var en god leder.
Selv før kona døde.
Han levde i en lang natt og så aldri fremtiden.
Jeg tror han fortjener å hvile…
…og vi bør ikke forstyrre ham.
Jeg skal bygge noe nytt på disse beinrestene.
Et sted der folk kan leve for fremtiden.
Jeg skal leve.
Tekst: Trine Friis