A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
Biztonságosabb lett volna nappal nekivágni.
Pont arra számítottak, hogy nappal vágunk neki.
Bár az éjszaka teremtményeinek hívják őket, nem árt nekik a napfény.
Az őket irányító vámpírok viszont nappal hátrányban vannak.
Az biztos, hogy irányítja őket valaki. Ezek célzott támadások voltak.
Tehát nekivágtunk, mielőtt új utasítást kapnának.
Ebben reménykedünk, igen.
Elérhetjük a kastélyt, mielőtt kiszúrnak és kiadják az új utasítást?
Úgy vélem, az esélyünk erre a csekély és a semmi között mozog.
Ha hallani akarom a hangját, bedobok egy érmét a kalapjába.
Még ez hitvány varázsló is!
„Varázsló”?
Egész életemben itt éltem.
Együtt élünk a fák és a folyók szellemével,
a vihar utazóival, a bűbáj illatával.
Rajtad is érezni.
De ő bűzlik tőle.
Milyen illatot érzel?
Rajtad a fűszerek édes illatát.
Rajta a rothadás szagát.
Ja, kis híján bele is süketültem.
Én csak egy tudós vagyok.
Csak azért érez ilyen szagokat, mert Alucard nemrég vett fürdőt,
nekem viszont a csirkéivel kellett megküzdenem egy pocsolyáért.
Ráadásul veszített.
Valóban veszítettem. Én a könyvek világában élek.
A maguk földhözragadt világa számomra érthetetlen, én másban vagyok tehetséges.
Kár! Reméltem, hogy jól bánik a késsel.
Körüljárok, megnézem, nem maradt-e le valaki.
Tehát maga csak egy tudós?
Értek az alkoholos italok keveréséhez is.
Ismertem valakit, aki ezt értékelte volna.
Én is ismertem valakit, aki értékelte ezt.
Remélem, hamarosan újra láthatom.
Remélem így lesz. Ez vigasztalóan hangzik?
Igen.
Köszönöm.
Menjen tovább!
Rendben.
Te már nem kiálthatsz segítségért.
Hát nem tűnik ez rettenetesen, rohadtul fárasztónak?
Mozogjon már!
Eszetekbe se jutott kivenni a nyilat az agyából?
Egyszerűen csak húzd ki!
Egy nyilat nem egyszerű kihúzni. A nyílhegyen lévő horgok
kitépik a húst is, ha megrántod.
Ugye tudod, hogy már halott?
Te szeretnél egy nyíllal a szemedben ébredni?
Ez az!
Ha lehet, gondolkozzatok egy kicsit, mielőtt behozzátok a következőt, jó?
Újra élő vagy. Lélegezz!
Most ez az otthonod. Ezek ketten megjelölnek, és a helyedre visznek.
- A következőt! - Mondhatok valamit?
Ez az egész istenkáromló procedúra egyszerűen undorító!
- Akkor miért nézed végig? - Mert igazán utálni akarom.
Nincs jobb dolgod?
Ne! Várjatok kint, amíg nem szólok!
Mi baj, Lenore?
Nincs semmi baj. Miért gondolod, hogy bármi baj van?
Van szemem és fülem. Tudom, ha baj van.
Rendben.
Amikor Carmilla túl sokáig marad egyedül,
tervezgetni kezd,
és ez nagyon jó nekünk.
Valószínűleg Stájerország a legrégebbi, stabil vámpírközösség a világon.
- Az egyetlen, amit a nők irányítanak. - El vagyok ragadtatva.
Hallgass! Morana és Striga távol vannak.
Engem lefoglalt, hogy ellássam Morana feladatait és veled foglalkozzak,
így Carmilla rengeteg időt töltött egyedül.
Tudod, hogy miért maradt fenn ilyen sokáig Stájerország?
Mert nagyon okos vámpírnővérek vagytok?
Látom, figyeltél.
Igen, de azért is, mert sosem terjeszkedtünk túl nagyra.
A vámpírok szomjasak, Lenore.
Ez határoz meg titeket.
És a szomszédos területeken mindig akad friss vér.
De eddig nem tettünk ilyesmit, de most, én…
Már nem is tudom, és ettől kissé elveszettnek érzem magam.
Mintha megszűnt volna az eddigi helyem.
Azt hiszem, te voltál az utolsó küldetésem.
Igen. Ezt kösz még egyszer.
Ugyan, hisz jól szórakoztál.
Igen, majdnem egészen a végéig.
De te most másra célzol.
Ezért kedvellek.
Képes vagy valóban meghallani, amit mondok.
Akkor kibökhetnéd végre, amit akarsz.
Mi négyen támogatjuk egymást, de rövidesen nekem már nem lesz mit tennem.
Nem veszik hasznomat.
Ahhoz, hogy sorban kés alá tereljék az embereket, a diplomácia szükségtelen.
Minden embert.
- És nem csak Európában. - Nocsak!
Megmutatta nekem a térképeit.
Feldühítettem, azt hiszem.
Világtérképeket mutogatott nekem.
Tudom. Egy óriási, emberek lakta akol innentől Brailáig. Nekem is elmondta.
Többé már nem.
Mert tervezgetett.
Az egész világot felölelő térképeket mutatott nekem, Hector.
A világot.
Az akol a túlélést és a biztonságot jelentette volna a következő századokra.
Őrült ötlet volt, de működhetett volna, ha megerőltetjük magunkat.
De most mindenhol gyengeséget lát.
Mi erős és stabil közösség voltunk
egy világban, ami sok vámpírvezetőt elveszített Brailában.
Tehát azt mondod, hogy ha esélyt lát a győzelemre, nem fog tétovázni?
Azt mondta, egy terve volt.
Hogy elfoglalja a vidéket a tengerig.
Megesküdött nekem,
hogy ez volt a terve, de aztán egyedül maradt,
én pedig feldühítettem, és végül megmutatta nekem a térképeit.
Hazudott nekem.
Ahogy Drakula hazudott nekem.
Nézzétek, meghalnak!
Tudom, hogy fáradtak és ijedtek vagytok,
de ezek csak nyomorult állatok!
Öljétek meg a rohadékokat!
A családom generációk óta itt él.
Állítólag a rómaiak elől menekültek.
A családfád visszanyúlhat Karthágóig, sőt, talán még régebbre.
Itt van a családom.
A falu csak egy porfészek volt, mikor idejöttünk.
Mindenfelől jöttek ide emberek.
Nem tartjuk számon a gyökereinket. Mind ide tartozunk.
Az jó lehet.
Tartozni valahová.
Nos, most már nem ott élünk.
És azután, bár szégyellem bevallani, de karóba húztam őket a kastély körül,
- mintha én lennék az apám. - Értem.
Csak azt mondom, hogy nem vagyok a legjobb formámban.
Ez elég…
nehéz volt nekem.
Azt látom.
Egyszer jártam egyszerre egy lánnyal és egy fiúval,
de ők nem akartak megölni.
Nem, ez így nem igaz. A fiú felesége egyszer vasvillával támadt rám.
Tudtam, hogy fura szerzet vagy,
de nem hittem, hogy ilyesmi adja vissza az életkedvedet.
Mindig ez kell hozzá.
- Egy háború? - Háborúnak tűnik.
De valójában megváltás.
Egyedüllét. Aztán küzdelem. Megváltás.
Újra egyedüllét.
Talán végre fel kéne nőnöm, és el kéne fogadnom.
Lehetne rosszabb.
Lehetnél te karóba húzva valaki más kastélya előtt.
Egész belejöttek.
Ahogy mondtad, belefáradtak.
Túl régóta kellett átélniük azt, amit mindenki inkább átaludna.
Mintha tapasztalatból beszélnél.
Nagyon távolinak tűnik.
Dragan, te nyomorult hülye!
Ha a kis műsorodba mind beledöglünk, akkor minden hiábavaló volt.
Nem hátrálok meg.
Csak adj egy kis teret!
Elvégezném a dolgom.
Engedd, hogy megtegyem!
Rendben.
Drakula kastélya.
Elképesztő.
- Eléggé… - Bűnronda.
Nem is ronda.
De, az. Ronda. Szomorú. És hideg.
Rossz dolgok helyszíne.
- A gyerekkori otthonomról beszélsz. - Ez sok mindent megmagyaráz.
Bocs.
Egyes helyek egyszerűen nyomasztóak.
Talán mi majd felvidítjuk kissé.
Ez pazar!
És az, ott!
Úgy sejtem, az a Belmont-erőd.
Ez itt, drága hölgyem, talán a modern világ legfontosabb helye.
Jelenleg nem tudok ennél jobb rejtekhelyet.
Üdv az otthonomban!
Tudod, mi zavar nagyon?
Nem. Ez csak egy újabb nap Szarfalván.
- Három dolog. - Remek. Egy teljes lista.
Egy, hogy te még mindig egy szörnyű emberi lény vagy.
Sosem állítottam, hogy nem vagyok.
Az nem mentség.
Kettő, hogy igazad volt.
Menten elájulok.
Fogd be! Tényleg csak sodródtunk az eseményekkel,
reagáltunk, ahelyett, hogy cselekedtünk volna.
De úgy magukkal ragadtak a kalandok,
hogy elfeledkeztem más dolgokról.
Például?
Három,
ez a felfordulás.
Megteszik, amit tudnak.
Nem, nem gondolkodnak.
Sokkos állapotban vannak.
Igen, tudom. De akkor is borzasztó ez a felfordulás, nézz körül!
A népem az egész világra kiterjedő közösséget alkot,
és te is jól tudod, mi a közösség dolga.
Helyrehozza a dolgokat és emlékezik.
Itt csak olyan embereket látok, akik felejtenek.
Várj!
Hé, ti!
Igen, ti. Ne nézzetek így rám!
A latrina nem lehet itt, hisz itt főztök és alszotok. Így megbetegedtek.
Nem bonyolult dolog ez. Hol az élelemraktár?
Ez az udvarnak kell. Isten akaratából így adózol az uralkodóidnak.
Még mit nem!
Tessék?
Elvárod, hogy odaadják azt a keveset is
a láthatatlan uralkodóidnak?
- Nem biztonságos mutatkozniuk. - Nekik meg nem biztonságos éhezniük.
Ne ártsd bele magad!
Tudom, hogy egy oldalon állunk, de megölhetnélek pusztán a tekintetemmel.
Az embereknek rendre van szüksége.
- Nekik… - Segítség kell, hogy segíthessenek.
Különben a láthatatlan uralkodód alattvalói csontvázak lesznek.
Úgy véled, ezt akarják?
- Hát… - Úgy véled?
Nem.
Akkor segíts nekem!
A kocsik a tieid? Nem? Az övéi?
Körbe kell húznunk őket.
- Kiürítettétek az épületeket? - Elhagyatottak.
Ennél azért okosabb vagy.
Ellepik a várost az éjszaka teremtményei. Jönniük kell valahonnan.
Első szabály: legyen biztonságos a búvóhely!
A katonáid segítenének kiüríteni az épületeket?
Ha létezik a földalatti udvar,
akkor a város alatt katakombák sorának kell lennie, mint Gresitben.
Mert ha csak egy földalatti hely lenne, a vámpírok már megtalálták volna.
Csatornák és földalatti terek hatalmas hálózata kell az elrejtőzéshez.
Ami elég nagy a vámpíroknak is, akik szintén lenn fészkelnek.
És mindenhol ilyeneknek kell lennie.
Az út kezdetén nagyon egyszerű volt a tervem.
De ez a terv továbbfejlődött.
A tervem most már a hódítás.
Öljetek meg mindent, ami elétek kerül! Kivéve Hectort, a kovácsmestert.
Ő egyedül az enyém.
Rajta!
A feliratot fordította: Kisházi Viktória