EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
De har skyndt sig væk.
Lidt lys?
Apropos at skynde sig væk,
ville du virkelig væk fra Zamfir.
Sid ned.
Behagelig seng.
Er det derfor, du ville være alene?
Jeg ville væk fra alle andre i fem minutter.
Det eneste, vi har gjort i ugevis, er at reagere
og blive kastet fra en ting til den næste.
Og vi gør det bedst, når vi har tid til at tænke og tale om det.
Det glæder mig at høre.
Jeg er ikke helt dum.
Det glæder mig at høre.
Meget morsomt.
Hør, vi må stoppe med at reagere og begynde at agere.
Hvis jeg skal dræbes, vil jeg ikke narres til af det af andre.
Okay. Hvor vil du begynde?
Med begyndelsen
før vi bliver presset tilbage til slutningen.
I sendte mig et brev?
Ja.
Velkommen til Danesti.
Den har vist set bedre dage.
Mere rolige.
Jeg er Greta, landsbyens leder.
Kald mig Alucard.
Ubestemt form.
-Marius… -Var han din rytter?
Nej, beklager.
Han blev angrebet og forblødte.
Hans hest bar ham resten af vejen med dit brev i hånden.
Åh.
Beklager.
Han er ikke den eneste, vi har mistet.
Men han var den sidste i familien og risikerede derfor rejsen.
Alligevel havde jeg håbet…
Det er, hvad man får ud at håbe.
Jeg har mange flere at redde, Alucard.
Få noget hvile allesammen, mens I kan.
Hvor længe har I været under angreb?
Fire dage.
Først var det bare en af de skiderikker. Flere hver aften.
Vi havde nær ikke klaret den i går. En tredjedel af os er døde.
Vil du hjælpe os?
Jeg kan sikkert gøre noget.
Jeg er ikke interesseret i tryllekunster.
De mennesker er mit ansvar.
Vil du blive og forsvare dem, så længe det tager?
-Jeg sagde… -Forstå mig.
Jeg kender dig ikke. Du har været over 30 km væk i månedsvis.
Kryber rundt i skoven.
Du har lig på pæle uden for dit slot.
Du er halvt vampyr, og du stinker af vin,
og du lader til at være halvt gal.
Men du var den eneste, jeg kunne komme i tanke om.
Jeg er ikke imponeret over din attitude.
Du skal forpligte dig til at redde mit folk.
Mit liv er intet værd uden at redde deres.
Færdig?
Virkede det?
Ja.
Så er jeg færdig.
Tak.
Og det var noget af en entré.
Bestemt.
Du er en meget imponerende ung mand.
Grov vold er ikke mit ekspertiseområde,
men jeg kan genkende en ekspert, uanset hvad.
Åh gud. Ham igen.
Du er Adrian Tepes, ikke?
Jo.
Lad mig præsentere mig selv.
Jeg er grev Saint Germain,
lærd ved mange af Europas store kongehuse.
Hvorfor gemmer du dig på et lokum i Wallachia?
Er det et lokum?
Jeg troede bare, nogen var blevet bange.
Jeg rejser.
Interessante tider i Wallachia.
Jeg følte, at en lærd mand burde vidne.
Og nyder du din rejse indtil nu?
Den har været
lærerig.
Saint Germain, Deres Højhed,
okkultist, skribent og rådgiver for de store kongehuse i Europa.
Saint Germain, Deres Majestæt,
astrolog, vismand og lærd.
Saint Germain, Deres Kongelige Højhed,
sandsiger, profet og udøver af den mørke kunst.
Saint Germain, Deres Nåde,
bibliotekar, skribent og lærd.
Saint Germain,
Deres ydmyge tjener,
hvis De kan bruge mig.
Åh.
Grib ikke efter sådan en person, din uforskammede lille frølort.
Saint Germain.
Hurtig vold er ikke min forte,
men jeg anerkender og beundrer en ekspert.
Omfanget af dine rejser er utroligt.
Det overrasker mig, at du kom tilbage til det her lort,
og glæder mig.
Jeg havde brug for pengene, men jeg ville også se biblioteket her.
Jeg har hørt om en bog
om noget kaldet Den uendelige korridor,
men jeg kan ikke finde den.
Det er den.
Det er bogen.
Og ja, den tilbyder os vores livs rejse.
Hvis du virkelig ønsker at gøre det,
så gør vi det.
Alt for dig.
Tag min hånd!
Kom nu!
Den uendelige korridor er en vej til mange andre verdener.
Den er faktisk et system af døre til andre lande,
adskilt fra vores eget af rum og tid.
For længe siden
mistede jeg en, jeg holdt meget af,
i Den uendelige korridor.
Og jeg har ledt efter en vej tilbage siden.
Der er kun få portaler til korridoren,
og de driver ind og ud af eksistensen.
Jeg lukker korridoren!
Ud nu!
Tak!
Tak, begge to!
Vi ses igen!
Nej!
Hvor er den?
Jeg ved, den er her.
Jeg har…
Jeg har ingen kontrol!
Hvorfor har jeg ingen kontrol?
Jeg kom tilbage!
Råb, så jeg kan finde dig!
Det er mig!
Hej med dig.
Din ven er rejst videre til en anden sfære i korridoren.
Jeg beklager.
Men hvor tog hun hen?
Jeg er ikke sikker.
Jeg har ikke ledt,
Saint Germain.
Kender du mig?
Jeg ved meget.
Jeg er alkymist.
Det er jeg også.
Nej.
Ikke rigtigt.
Du forlod stien for længe siden.
Jeg har haft travlt, men jeg tror stadig på målene på stien.
Tror på?
Ikke forpligtet på?
Livet har en tendens til at overskygge fuldstændig forpligtelse, ikke?
Hvor er hun?
Så du er her.
Uden kraft, uden kontrol
og uden en vej fremad.
Det er umuligt at kontrollere den.
Hvor er hun?
Nej, det er ej.
Du ved, det ikke er. Du har set den blive kontrolleret.
Ja, af et uhyre,
der dræbte adskillige mennesker for at bruge deres sjæle.
Så sig ikke, den er umuligt at kontrollere.
Jeg er ikke massemorder.
Hvor er hun, for pokker?
Saint Germain,
hvad er det sande mål med alkymi?
Kan du huske det?
Eller har du forladt stien?
Magnum opus, det store værk, at forene verdens kaos.
Og hvad er resultatet af det store arbejde?
Rebis, den forrådnede og rensede fusion
af materie og ånd, både mand og kvinde.
Er det en test?
To kroppe i én, Saint Germain.
To sjæle.
Det mener du ikke.
Ser det ikke sådan ud?
Du hævder, at alkymiens endelige sejr er
at kontrollere korridoren med en rebis.
Værsgo.
Vis mig din forbandede rebis.
Min rebis kan ikke ses.
Den er et væsen af orden og kaos,
af naturlig menneskelighed og overnaturlig rædsel,
renset af ild og sendt til at rådne i helvede.
Forstår du, hvad jeg siger?
Det håber jeg ikke.
Du forstår det.
Du forstår, hvad din alkymi må tilkalde, ikke?
Du mener "hvem", ikke?
Hvem jeg må tilkalde, binde og sammensmelte til én?
Først da kan du rejse i korridoren med magt.
Lad mig vise dig noget.
Den er ladet med mange dødsfald.
Den åbner korridoren, hvor end du vælger.
Hvis jeg tager den, efterlader jeg dig strandet i korridoren.
Jeg rejser i korridoren med fuld kontrol.
Jeg danser gennem universerne som en gudinde.
Hvorfor skulle jeg forlade den?
Tak.
Det var så lidt.
Den er ubrugelig, medmindre du forpligter dig
og gør, hvad der skal gøres.
Kan du ikke bare hjælpe mig med at finde hende?
Jeg har hjulpet alt det, jeg kan.
Resten er din opgave,
ikke min.
Forpligt dig.
Det gør jeg.
Jeg er forpligtet. Jeg er her, ikke?
Du må bringe et offer.
Det har jeg.
Nej! Du har mistet noget.
Det er ikke det samme.
Men det føles sådan.
Du må bringe et offer,
give frivilligt.
Give hvad? Hvad er der tilbage?
Alt.
Du kan ofre din etik, din moral.
Ofre din sjæl til opgaven.
Du må opgive alt for den,
og du må forårsage smerte ved det.
Elsker du hende højt nok,
Saint Germain?
Jeg vil gøre alt.
Alt for at kunne fortælle hende,
at jeg elsker hende.
FOR SEKS UGER SIDEN
Giv mig den nu bare!
Åh gud!
Åh gud.
Hvorfor hjalp…
Hvorfor hjalp du mig ikke bare?
Åh gud, undskyld.
Undskyld.
Jeg ville ikke…
Hvorfor hjalp du mig ikke?
Hvorfor er der ingen, der vil hjælpe mig?
Og se på dig nu.
Se på mig.
Det var den bedste historie om seksuelt samkvem med husdyr,
jeg har hørt heromkring,
men før du løfter dit stinkende krus til dine stinkende kæber,
skal du fortælle mig,
hvad der var den endelige placering af Draculas slot?
Er du den berømte Saint Germain?
Det er mig.
Og du er…
Varney fra London.
Venners venner siger, vi har et fælles projekt.
Og hvad er det, Varney fra Lundenwic,
tusind år gammel vampyr, tigger og vagabond?
Du har hørt om mig.
Generationer af lærde
har skrevet om at genkende din stank på hundrede meters afstand.
Jeg spurgte
hvilket projekt?
At bringe Dracula tilbage til denne verden.
Og det er alt.
Streng overholdelse af planen er afgørende.
Men hvad hvis, og hør på mig, Saint Germain,
hvad hvis jeg bare dræbte dig her,
drak dit blod og udførte din plan selv?
Åh Dragan, frygtede Dragan,
Dragan, der er kendt for hundreder af baghold og tusinder af døde,
ja, du kunne dræbe mig lige her, men du kan ikke udføre min plan,
for du har ikke evnerne eller kundskaberne.
Hold kæft. Du lyder som en ko, der prutter.
Vil du have din dyrebare Dracula tilbage?
Ja.
Så kom tilbage på vognen.
Du kan ikke gøre det uden mig. Adlyd mine instrukser.
Jeg dræber dig.
Gør, som jeg siger!
Kør dem mod Danesti.
Jeg gør resten.
Du kan dræbe mig bagefter.
Ja. Husk proceduren.
"Charmerende sted. Træt rejsende."
"Mange mønter. Bare et enkelt sted at sove."
Det er snart slut.
Hvilken skam.
Alle disse små liv.
Tag dig sammen, mand.
De har alle liv.
Du har intet.
Er det fair?
Kan I høre det?
Jeg hører ikke noget.
Heller ikke mig.
Der er noget på vej.
Nogen har bragt din dumme hest tilbage.
Det er en god hest.
Hun er god, ikke? Det er en skam.
Hvad?
Sådan et talent for simple folk,
men det er spildt herude, ikke?
Hun er lige, hvor hun skal være.
De er fra Lasa, en landsby 15 km herfra.
De har gået i timevis.
Blev de også angrebet?
Deres landsby blev brændt.
De siger, de ikke er de eneste.
I gruppen er der flygtninge fra fem andre landsbyer i regionen.
Jeg forstår.
De slap væk.
De overlevede.
De mistede mange under angreb af vampyrer og nattevæsner.
Interessant.
Hvorfor brænder de landsbyerne?
Hvis vampyrer er involveret, er det ikke bare blind ødelæggelse.
De sørger for mad, så nattevæsnerne fortsat kan kæmpe.
De fjerner ly og muligheden for at skaffe hjælp og vidner.
Det er bekymrende.
Jeg er ikke militærmand,
selvom jeg har rådgivet generaler og konger,
men det forekommer mig, at landsbyen ikke er mulig at forsvare?
Det fungerer ikke så godt, vel?
Du har ret, Saint Germain.
Indtil vi finder ud af, hvad der foregår,
bør de resterende personer under dit ansvar
måske flyttes til et mere sikkert sted, såsom
dit slot.
Måske.
Og Gud skider i min middag igen.
Åh nej.
Jeg forvandler mig til Belmont.
Er livet værd at leve nu?
Tekster af: Maiken Waldorff