PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Kdokoliv tu žil, odešel ve spěchu.
Uděláš mi světlo?
Když už je řeč o spěchu,
pěkně jsi tu Zamfir odbyl.
Posaď se.
Pohodlná postel.
Kvůli tomuhle jsi chtěl být o samotě?
Aspoň na pět minut jsem se nechtěl s nikým bavit.
Celé týdny jenom na něco reagujeme.
Pobíháme od jednoho k druhému.
Přitom se nám vede nejlíp, když máme čas to probrat mezi sebou.
To ráda slyším.
Nejsem úplný blbec.
To ráda slyším.
Haha. Moc vtipný.
Poslyš, musíme přestat reagovat a začít jednat.
Jestli mám umřít, chci si to vybrat sám. Ne se do toho nechat uvrtat.
Dobře. Kde chceš začít?
Na začátku…
než nás někdo zažene na konec.
To vy jste mi psali?
Ano.
Vítej v Denešti.
Předpokládám, že to tu zažilo lepší časy.
Klidnější.
Já jsem Greta, vůdkyně naší vesnice.
Mně říkej Alucard.
Bez zdvořilostí.
- Marius je… - To byl ten jezdec?
Bohužel ne.
Byl napaden a vykrvácel.
Kůň dovezl jeho tělo se zprávou v ruce.
Aha.
Je mi to líto.
Není jediný, o koho jsme přišli.
Byl poslední ze svého rodu. Proto se na tu cestu vydal.
Pořád jsem ale doufala…
Asi bych měla přestat doufat.
Musím zachránit mnoho lidí, Alucarde.
Odpočiňte si, dokud můžete.
Jak dlouho na vás útočí?
Čtyři dny.
Nejdřív přišel jen jeden. Každou další noc jich je víc a víc.
Včera jsme je sotva odrazili. Máme štěstí, že umřela jen třetina z nás.
Pomůžeš nám?
Něco málo určitě zvládnu.
O pár triků v jednom boji nemám zájem.
Ti lidé jsou pod mojí ochranou.
Zůstaneš tu a budeš je chránit, dokud bude třeba?
- Řekl jsem… - Chápej mě.
Neznám tě. Několik měsíců jsi byl přes 30 kilometrů daleko.
Plížíš se lesem.
Před hradem máš těla na kůlech.
Očividně jsi napůl upír, smrdíš vínem
a nejspíš ti začíná šplouchat na maják.
Kromě tebe mě ale nikdo jiný nenapadl.
Přede mnou se nemusíš chvástat.
Chci, abys mi slíbil, že zachráníš moje lidi.
Pokud zemřou, můj život nebude mít smysl.
Domluvila jsi?
Zabralo to?
Ano.
V tom případě ano.
Děkujeme.
Měl jsi skvělé načasování.
Jo, to teda.
Jsi vážně pozoruhodný mladý muž.
Osobně nechutnému násilí nijak neholduju,
ale kolegu odborníka poznám bez ohledu na jeho obor.
Panebože. Už je tu zase.
Ty budeš Adrian Tepeš, že?
Ano.
Dovol mi se představit.
Já jsem hrabě Saint Germain,
učenec ve službách mnoha evropských dvorů.
A co děláš v latríně ve Valašsku?
To byla latrína?
Myslel jsem, že tam jen někoho… něco velmi vyděsilo.
Jsem na cestách.
Valašsko prožívá zvláštní časy.
Někdo by je měl zanést na papír.
A jak si svoje cesty zatím užíváš?
Jsou pro mě…
poučné.
Saint Germain, Vaše Výsosti,
okultista, písař a poradce mnoha velkých evropských dvorů.
Saint Germain, Vaše Veličenstvo,
astrolog, vyzvědač a učenec.
Saint Germain, Vaše královská Výsosti,
věštec, prorok a praktik temných umění.
Saint Germain, Vaše Milosti,
knihovník, písař a učenec.
Saint Germain,
váš skromný pomocník…
s čímkoliv budete potřebovat.
Nehrabej na ni, ty nechutná kopo žabích sraček!
Saint Germain.
Násilí není moje silná stránka,
ale na odborníky mám oko a dokážu je jaksepatří ocenit.
Vaše zcestovalost je naprosto neuvěřitelná.
Divím se, že jste se vrátila do téhle díry.
Jsem za to ale rád.
Potřeboval jsem peníze, ale taky jsem si chtěl projít místní knihovnu.
Údajně tu mají knihu,
co pojednává o Nekonečném koridoru,
ale nikde ji nemohu najít.
To je ona.
Tohle je ta kniha.
A ano, nabízí nám největší dobrodružství našeho života.
Jestli do toho chceš jít,
uděláme to.
Pro tebe cokoliv.
Chyť se mě!
Prosím!
Nekonečný koridor otevírá cestu do mnoha jiných světů.
Je to vlastně systém dveří do jiných zemí,
které od našeho světa dělí prostor a čas.
Kdysi dávno jsem…
v tomhle Nekonečném koridoru…
ztratil někoho velmi drahého.
Od té doby se snažím zjistit, jak se tam dostat zpátky.
Portálů do Koridoru je málo
a objevují se a mizí náhodně.
Zavírám Koridor!
Vypadněte odsud!
Děkuju!
Děkuju vám oběma!
Ještě se uvidíme!
Ne!
Kde to bylo?
Vím, že to tu někde je.
Jen…
to nedokážu ovládat!
Proč to nedokážu ovládat?
Jsem zpátky!
Zakřič, ať tě můžu najít!
To jsem já!
Zdravím.
Tvoje přítelkyně se nedávno přesunula do jiné části Koridoru.
Je mi to líto.
Kam odešla?
To nevím.
Nehledala jsem ji,
Saint Germaine.
Ty víš, kdo jsem?
Vím toho hodně.
Jsem alchymistka.
To já taky.
Ne.
Nejsi.
Už dávno jsi sešel z cesty.
No, měl jsem hodně práce, ale pořád věřím v cíl naší cesty.
Věříš?
Nejsi mu oddaný?
Život většinou naprosté oddanosti hází klacky pod nohy, nemám pravdu?
Kde je?
A tak ses ocitl tady.
Bezmocný, neschopný…
a uvězněný.
Ten Koridor se nedá ovládat.
Kde je?
Ale dá.
Ty víš, že dá. Viděl jsi, jak ho někdo ovládá.
Jo, příšera,
která zabila desítky lidí a použila jejich duše jako palivo.
Tak neříkej, že je to nemožné.
Nejsem masový vrah.
Tak kde sakra je?
Saint Germaine…
co je skutečným cílem alchymie?
Vzpomínáš si ještě?
Nebo jsi z cesty sešel úplně?
Naším Velkým dílem je napravení veškerého světového chaosu.
A co je výsledkem tohoto Velkého díla?
Rebis, spojení hmoty a duše
očištěné rozkladem. Zároveň muž i žena.
To mě zkoušíš?
Dvě těla v jednom, Saint Germaine.
Dvě duše.
To nemyslíš vážně.
Vypadám snad, že vtipkuju?
Tvrdíš, že smyslem alchymistického snažení
je užití Rebisu k ovládání Nekonečného koridoru.
Jsem přece tady.
Tak mi ten svůj Rebis ukaž.
Nelze ho uzřít lidským zrakem.
Je to stvoření pořádku a chaosu,
přirozené lidskosti a nadpřirozené hrůzy
očištěné ohněm a poslané shnít do pekla.
Rozumíš tomu, co ti tu říkám?
Doufám, že ne.
Ale rozumíš.
Moc dobře víš, co musíš svojí alchymií vyvolat, že ano?
Tím myslíš „koho“, že?
Mám někoho vyvolat, svázat a sloučit v jednu bytost.
Jen tak získáš schopnost cestovat Koridorem.
Něco ti ukážu.
Tohle je nabito mnoha smrtmi.
Otevře Koridor, kdekoliv budeš chtít.
Když si to vezmu, budeš tady uvězněná.
Dokážu Koridor ovládat, jak se mi zlíbí.
Ročně procházím stovkou vesmírů jako bohyně.
Proč bych kdy měla chtít odejít?
Děkuju.
Nemáš za co.
Bude ti to k ničemu, dokud se alchymii neoddáš
a neuděláš, co je třeba.
Nemůžeš mi prostě pomoct ji najít?
Už jsem ti pomohla, jak jen to šlo.
Teď ti zbývá vykonat tvůj úkol,
ne můj.
Oddej se mu.
Oddám.
Jsem oddaný. Jsem přece tady, ne?
Musíš něco obětovat.
To jsem udělal.
Ne! Něco jsi ztratil.
To není totéž.
Pocit je to stejný.
Musíš něco obětovat.
Dobrovolně.
Co mám obětovat? Už mi nic nezbylo.
Všechno.
Obětuj svoji etiku a morálku.
Obětuj tomu úkolu svoji duši.
Musíš mu dát všechno
a musíš přitom způsobit bolest.
Nebo ji dostatečně nemiluješ,
Saint Germaine?
Udělám cokoliv.
Cokoliv, abych jí mohl konečně říct…
že ji miluju.
PŘED ŠESTI TÝDNY
Prostě mi to dej!
Panebože!
Panebože…
Proč jsi mi to prostě…
Proč jsi mi prostě nemohl pomoct?
Je mi to líto.
Tak strašně líto.
Já jsem tě nechtěl…
Proč jsi mi nepomohl?
Proč mi do hajzlu nikdo nechce pomoct?
Podívej se na sebe.
Podívej se na mě!
To byl ten nejuhlazenější příběh o obcování s dobytkem,
co jsem tu kdy slyšel,
ale než zase zvedneš ten hnusný korbel ke svý hnusný hubě,
hezky mi řekneš,
kde nakonec skončil Drákulův hrad.
Mám tu čest se slovutným Saint Germainem?
Už to tak bude.
A vy jste…
Varney z Londýna, dobrý pane.
Od přátel mých přátel se mi doneslo, že máme společný cíl.
A tím myslíte co, Varney z Lundenwicu,
tisíc let starý upíre, žebráku a pobudo?
Takže jste o mně slyšel.
Celé generace vzdělanců
psaly o tom, že tě lze po čichu poznat na sto honů.
Ptám se znovu.
Jaký cíl?
Navrácení Drákuly do tohoto světa.
A to je vše.
Důsledné dodržení plánu je zásadní.
Ale co kdybych… Zkus mě na chvíli vnímat…
Co kdybych tě teď zabil,
vysál všechnu tvoji krev a dokončil ten plán sám?
Ach, Dragane… hrozivý Dragane,
slovutný Dragane stovek přepadení a tisíců mrtvých…
Ano, mohl bys mě teď zabít,
ale můj plán nedokončíš,
protože na to nemáš schopnosti ani důvtip.
Sklapni. Zníš jako prdící kráva.
Chceš svého Drákulu zpátky, nebo ne?
Chci.
Tak si moc nevyskakuj!
Beze mě to nezvládneš. Budeš dělat, co ti říkám.
Zabiju tě.
Dělej, co ti kurva říkám!
Všechny je naveď k Denešti.
Já zařídím zbytek.
Zabít mě můžeš potom!
Tak jo, jako vždycky.
„Okouzlující místo. Unavený cestovatel. Peníze mám, chci jen někde složit hlavu.“
Brzy bude po všem.
Taková škoda.
Tolik živůtků.
Musím se sebrat.
Všichni mají životy.
Já nemám nic.
Je to fér?
Slyšíte to?
Nic neslyším.
Já taky ne.
Něco se blíží.
Někdo přivedl zpátky tvýho blbýho koně.
Je to dobrý kůň.
Je úžasná, že? Taková škoda.
Proč?
S obyčejnými lidmi to vážně umí. Je jí pro takovéhle místo škoda, nemyslíš?
Myslím, že je přesně tam, kde má být.
Jsou z Lasy. To je asi dvacet kilometrů odsud.
Už hodiny se nezastavili.
Taky je napadli?
Vypálili jim vesnici.
A prý nejsou jediní.
V jejich skupině jsou lidi z pěti další okolních vesnic.
Aha.
Utekli.
Přežili.
Při nájezdech upírů a nočních stvůr přišli o mnoho lidí.
Zajímavé.
Proč ty vesnice vypalují?
Pokud v tom mají prsty upíři, nejde jen o zaslepené ničení jako u stvůr.
Krmí se, aby mohli pokračovat v boji.
A přístřeší ničí, aby snížili možnost vzájemné pomoci.
Tohle je znepokojující.
Samozřejmě nejsem žádný voják,
i když jsem v minulosti dělal rádce generálům a králům,
ale rád bych naznačil, že tahle vesnice je jaksi neubránitelná.
Zatím se to tu moc neosvědčilo.
Něco na tom bude.
Možná… Dokud nezjistíme, co se děje…
Možná bychom mezitím zbylé lidi ve vaší péči
mohli přesunout na nějaké bezpečnější místo. Jako třeba…
do tvého hradu.
Možná.
To mi bůh zase nasral do jídla.
Ale ne.
Vážně se měním v Belmonta.
Má vůbec cenu dál žít?
Překlad titulků: Eliška K. Vítová