ORIGINALNA NETFLIXOVA SERIJA
Ma tko je lijepa djevojčica?
Tko je lijepa djevojčica?
Tako je.
Ti si.
A što ti gledaš?
Rekao je da postavimo stvari
da pomognu s kasnijom identifikacijom ako zatreba.
Morao sam vidjeti radi li još.
Idem se naći s Izakom.
Ne!
Ne nosim je sa sobom!
Smijem li te nešto pitati?
Naravno.
Što mi radimo ovdje?
To je vrlo općenito pitanje.
Budi konkretniji.
Sjedni.
Ne moram ti govoriti
što su noćna stvorenja, kovaču.
Možeš me zvati Izak.
Želiš li bobicu?
Kao što rekoh.
Ja sam noćno stvorenje.
Jedem krv i meso.
Bobica te vjerojatno ne bi ubila.
Noćna stvorenja ubijaju,
uništavaju i pustoše.
To je naše zadovoljstvo.
Noćna stvorenja izvršavaju volju svojih kovačkih majstora.
Onda možda
ja ne razumijem tvoju volju.
Dao si nam da pokopavamo ljude.
Grad je bio prepun mrtvih.
Previše njih se raspalo pa ih čarolija ne bi preobratila.
Pa što?
Pa ih je trebalo pokopati.
Nisi budala.
Razmnožavali bi se kukci i bolesti.
I podsjećam te da su svi ovdje bili žrtve.
Zaslužuju pokop.
Ali zašto bi nas bilo briga
za kukce i bolesti?
Postavi pitanje.
Mi ubijamo, uništavamo i pustošimo.
Ti nam daješ da zakopavamo trule mrtve
i da obnavljamo i popravljamo ovo mjesto.
Zašto nas tjeraš da se borimo s vlastitom prirodom?
Vaša je priroda promjenjiva.
Vjerujete da ste oruđe uništenja
samo zato što se vaša vrsta tako uvijek koristila.
Uzmi bobicu.
Sjećanja…
Nije krv ili meso,
ali čini se da nisi umro od nje.
Odgovorit ću ti na pitanje.
Ovaj je grad nekoć bio dom za više stotina ljudi.
Možda i više.
Mogao bi se opet naseliti
nakon što se trupla pokopaju,
ruševine očiste,
a zgrade poprave.
Uskoro krećemo dalje.
Nakon što odemo,
grad će biti ovdje da si ljudi mogu pronaći dom.
Želiš li još jednu bobicu?
Mislim da da.
Uzmi jednu.
Jer znaš, čekićem možeš izgraditi kuću
ili razbiti lubanju.
Vi se na svijet vraćate kao alat,
a ja ću alat koristiti kako želim.
Toliko sjećanja…
Naposljetku mogu i odlučiti priznati da uopće niste oruđe.
Jer nijedan alat ne bi okusio bobicu
i prisjetio se kada ih je u prvom životu okusio.
Ali mi smo stvorenja pakla
koja su tu da ih se šalje u borbu.
Jednog će se dana pakao isprazniti,
a njegova će se vrata zatresti na vjetru.
Što?
Kroz moju ruku
Bog u svojoj milosti uzdiže proklete iz pakla
kako bi izvršili pokoru na Zemlji kao moji vojnici.
Da.
Treba li i njihova pokora na Zemlji biti vječna?
Ja…
Ne znam.
Ne znam ni ja.
Trebamo saznati zajedno.
A u međuvremenu,
oboje možemo učiniti malo više od onoga za što smo namijenjeni.
Smijem li nešto primijetiti?
Smiješ.
Ti se mijenjaš.
Mislim da je osveta i dalje u tebi.
Ali ima i drugih stvari…
Možda…
Borimo li se i dalje, Izače?
Uvijek se borimo za nešto.
Ali znam što misliš.
Uskoro.
Možda ima pravo.
Što ti misliš?
Trebalo mi je nekoliko tjedana da preobrazim prikladna tijela u gradu.
I još tjedni za popravke i pokop onih previše raspadnutih za preobrazbu.
Je li tako loše uzeti si vremena i na trenutak razmisliti?
Jesam li se promijenio?
Hajde, reci nešto.
Ubio sam te, stari čarobnjače.
Sigurno imaš mišljenje o tome.
Nemaš?
Ubio sam mnoge ljude, stari čarobnjače, iz mnogih razloga.
Ali ubiti tebe činilo se pravedno…
Činilo se kao da malo popravljam svijet.
Sviđao mi se taj osjećaj.
Dugo sam vremena
bio zadovoljan biti nož koji su drugi držali.
Ali u zadnje vrijeme, stari čarobnjače, više se osjećam kao ruka nego nož.
Cijeli svoj život reagirao sam na stvari.
Rijetko sam djelovao.
I tako…
Da. Promijenio sam se.
Imam utjecaja na ovaj svijet.
Ja mogu stvarati budućnosti.
I sretan mogu stvarati budućnost
i istovremeno okončati tvoju.
Bog je dobar.
Pitam se što ću učiniti sljedeće.
Ogledalo.
Što je ovo?
Cijenjeno ogledalo…
Što to radiš?
A tko ste vi?
Zar me se ne sjećate?
Ne izgledate pamtljivo.
Varney.
Varney iz Drakuline kohorte.
Rano u kampanji krenuo sam na Trgovište.
Zašto ste spojeni na moje ogledalo, Varney?
Razgovarao sam s ljudima
koji su obilježili vaš prelazak preko zemlje.
Sjajan ste posao obavili, gospodine.
Moje pitanje čeka.
Radim na tome da vratim Drakulu iz mrtvih, kovački majstore Izače.
Kako zanimljivo…
I više je od toga.
Razgovarao sam s magičarima i učenjacima diljem zemlje.
Kako vampirskim, tako i ljudskima.
Surađujemo na prikupljanju drevnih čarolija i predaja.
Konstruiramo sustav kojim ćemo Drakulu izvući iz pakla
i vratiti ga moćnog na ovaj svijet.
U koju svrhu?
On ima nedovršenog posla, gospodine.
Duguje nam smrt.
Smrt u količinama bez presedana.
Njegovo je veliko djelo ostalo nepotpuno.
Kao i moje, Varney.
Je li vaše važno
koliko i istrebljenje rase koja mu je ubila ženu?
Rase koju i vi sami mrzite?
Meni jest.
A nakon toga? Vidjet ćemo.
Očekivao sam više od Drakulinog omiljenog kovača.
A onda, kad svane dan,
možete se razočarano vrtjeti u svom lijesu.
Ali budite tihi jer više ne želim čuti vaš glas
dok moj zadatak ne bude dovršen.
Cijenjeno ogledalo, ne dopusti da me ovaj opet pozove
i odi na spavanje.
Jebi se…
Prekinuo je vezu!
Bio si mu dosadan.
Zar on ne zna tko sam ja?
Za Boga miloga…
Ja sam Varney. Varney iz Londona. I prije negoli je postao London.
Bio sam moćan kad je London bio rimski logor
i dok smo još obilježavali granice lubanjama.
Tko ga jebe! Učinit ćemo to bez njega.
Predomislila sam se.
Neka me vojnici nose uokolo na krevetu.
Šalila sam se.
Nije me briga. Učini to!
Sve me boli.
Ovo nije tako loše.
Tjednima smo ovdje.
Ne želim znati kako može biti gore.
-Dakle… -Rekla sam da ne želim znati.
Više ne želim slušati tvoje priče
o žuljevima od sedla i jedenju štakora.
Dobro, ali jesam li ti ispričala kad sam vidjela da 18 vjeverica ubija psa?
Dosta! Za ime Božje, prestani.
Izvoli… Ublaži si bol.
Ovo je sve pogrešno.
Volim te, ali stvarno…
Spremna sam te poslati kući kolima.
Ne.
Ovo…
Nismo obišle ni čitav teritorij koji je Carmilla označila.
Samo njegov dio. Tjednima.
A ovo je sve pogrešno.
U redu.
Objasni se, ženo.
Ne osjećam posebnu ljubav za ljude.
Mi smo na vrhu hranidbenog lanca.
Ljudi su svinje s cipelama.
I ne plaču kad žele slaninu.
Nisam tužna kad ljude pretvorim u hranu.
Shvaćaš me?
Ispljuni, Morana.
Izravno reci što misliš ili ćeš se potpuno zapetljati.
Bože. Predugo živim s tobom.
Dobro… Postoji li brz i milostiv način da preuzmemo kontrolu
nad čitavim označenim teritorijem od dvorca do mora?
Misliš, da pucnem prstima i gotovo?
Naravno da ne.
Borit ćemo se za svaki kilometar, zar ne?
Dobro, nemoj da zvuči tako očajno.
Ali neće biti jednostavno.
Ne.
Bit će patnje.
Ovo je rat. Patnje mora biti.
Ovo nije rat.
Ovdje nemaju dvije strane.
Ovo je stalna invazija i zarobljavanje stotina tisuća ljudi.
Ljudi koji su, nažalost, pametniji od svinja
i koji će se boriti, patiti, bojati se i bježati.
Onda ću odabrati drugu riječ.
Ovo je bitka.
Došla sam s tobom
jer sam se htjela uvjeriti u logističke izazove plana.
A rekla sam ti da ne moraš.
Pregledala bih bojište i javila što mi treba.
I uz to…
Ti si ta koja je pitala mene želim li zapovijedati carstvom.
Da. Znam.
Kod kuće je to imalo više smisla.
Usredotoči se, Morana.
Ne obraćaj mi se svisoka jer nisam vojnik.
Ovo će biti zastrašujuć nered
s kojim ćemo se nositi do kraja naših života
i izazvat će više patnje nego što je povijest do sada doživjela.
Ne obraćaj mi se svisoka jer ja jesam vojnik.
Ja dobivam ratove.
Odjednom, nakon svega, sumnjaš u mene
jer te bole noge od življenja mog života?
Jesi li spremna stalno i iznova voditi isti rat
ostatak svog života?
Zanima te što ja mislim?
Uvijek.
Mislim da što god postignemo, postići ćemo zajedno.
Ti i ja.
Carmilla nam da ludi plan, a nas ga dvije ostvarimo.
Ili drugim riječima, ostvarimo ga unatoč Carmili.
A Lenore nikad neće pomoći. Većinu je vremena je s vilama.
Same smo. A ludi je plan kod kuće imao smisla jer…
Ne znam…
Carmilla može čarobno izobličiti stvarnost,
a mi se ponosimo time što sve ostvarimo.
Ali tjednima smo ovdje, daleko od nje i njezina ludila
i ja ti kažem…
Što se događa?
Napadnuti smo!
U zoru.
Znaju što smo!
Očito nisu glupi. Moram do svog kovčega.
Onoga?
Njega nikada ne otvaraš. Što je u njemu?
Dnevni oklop.
Ulazi u kovčeg.
Ne!
Strijele i svjetlo neće prodrijeti u njega.
Ulazi u prokleti kovčeg, ljubavi.
Idemo!
Spalite ih žive!
Dobro…
Hajde!
Izvedite ih!
Ovamo, kujini sinovi!
Tako je!
Idiotska jebena stoka.
Vojnici Štajerske!
Oklopite se i pokrijte kožu!
Dakle, pobijedili smo.
Da.
Dobro. Želim te osobno ubiti.
Znaš li kako u ovome smrdi?
Nisu bili borci.
Bili su samo ljudi.
Seljani… Zemljoradnici i slično.
Nije da se ne slažem za ono o Carmilli.
Prijateljica mi je, ali obje znamo kakva je.
Ali nisam se složila po pitanju rata.
Nema bitke koju ne mogu dobiti kad se tome posvetim,
a uz sebe imam tebe i tvoj um.
Ali upravo sam se borila s jebenim seljacima.
Vidjela sam im strah u očima.
Ne strah od smrti.
Strah od toga da se nisu borili.
Strah od toga da ne spase svoj narod.
A mi smo usred jebenog polja.
Beznadno bojište…
Osim što cijela ova zemlja
nije ništa osim polja i šuma.
Ali su svejedno pokušali.
Nikad ne bismo prestale, zar ne?
Uvjet pobjede je samo borba
i održavanje cijele lude strukture njezina carstva na okupu
dok ne umrem od starosti.
Želim biti u krivu…
Želim da ti budeš u krivu.
Mogle bismo.
Mogli bismo, ali radile bismo to zauvijek.
Vječno bi se borila ovdje.
Ja bih bila u Štajerskoj
i vječno održavala liniju opskrbe netaknutom.
I više se nikada ne bismo vidjele.
Oprosti mi.
Želim biti u krivu.
Svanulo nam je pred očima.
A Carmillin veliki plan…
Ljudi će se boriti za svoje mjesto u svijetu.
Neprestano.
Sada kad nam je svanulo, moram se zapitati…
Želim li ovo?
Želimo li mi ovo
kad možemo još puno toga učiniti zajedno?
Sestre.
Hektor je napokon spreman za izradu noćnih stvorenja.
Vratite se kući.
Počinjemo.
Gore je nego što sam mogla zamisliti.
A vidjela sam više razorenih gradova u životu.
Jedno mi nije jasno.
Drakula je prvo napao ovdje kada mu je žena umrla.
Ali i dalje je prepun vampira i noćnih stvorenja.
Koji im je krajnji cilj?
Što dobivaju?
Ovi ljudi nisu imali priliku oporaviti se i obnoviti.
Grozno je.
A sve nas je vodilo ovamo.
Što znači da smo ovdje s razlogom.
Ne znam kako se uklapamo u ovo.
Uklapamo…
Aha…
Samo malo…
Što je to?
Sigurno nije ono što mislim, ali…
Tu ste!
Jeste li razgledali naš lijepi grad?
Radije bih razgledavao vaš podzemni dvor.
Ne još. Prvo se želim uvjeriti da vam se može vjerovati.
To je dobro jer se mi želimo uvjeriti da možemo vjerovati tebi.
Zaboravljaš s kim razgovaraš.
Želimo malo razgledati. Siguran sam da ćeš nas opet naći.
Ali moramo raspraviti nešto važno.
Spašavanje grada. Vraćanje prijestolja.
Uspostavljanje reda.
I mi moramo raspraviti nešto važno.
U međuvremenu ćemo dobro pogledati kako u tome dosad niste uspjeli.
I hoćemo li se odlučiti pomoći ti.
Ona treba našu pomoć.
Ali dosta mi je sporednih uloga u tuđim pričama.
Samo hodaj.
Prijevod titlova: Željko Torbica