A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
Megtudtam még pár dolgot.
Meg kell határoznod a halála pontos helyszínét.
Úgy értem, azt a konkrét helyet a padlón.
És üzenem Varney-nak,
hogy biztosan van egy átjárótükör a targovistei királyi udvarban.
Igyekszem még többet megtudni.
Carmilla privát készletéből.
És most mutasd a pokol térképét, amiről meséltél!
Vagy megtudja, mit tettél a cipőivel.
Jó reggelt!
Jó estét!
Bassza meg!
Eltörted.
A tömbök fele használhatatlan.
A vámpír kovácsaid nem követték az előírásaimat.
Egy rossz munkás mindig a vámpírjait szidja.
Nincs jobb dolgod?
Most épp nincs.
Striga és Morana hetek óta az elfoglalandó területeket járják.
Carmilla térképeket készít.
Úgy tűnik, a diplomáciának már semmiben nem vesszük hasznát.
Tehát unatkozol.
Nem.
Inkább aggódsz.
Hallgass!
Mellőznek téged, Lenore?
Ők nem…
Nem erről van szó.
Vagy legalábbis ők nem így gondolnák.
Az életünk új szakaszhoz ért. Diplomácia, tárgyalások, ezek mind elavult dolgok.
Ami azt jelenti, hogy te is elavult vagy, és ez zavar téged.
Nézd,
Carmilla terve garantálja a biztonságunkat
hosszú évszázadokra.
A háború gyermeke vagyok, Hector.
Egy ilyen kastélyban születtem.
A szüleimet a szennyvízcsatornán felkapaszkodó angol katonák ölték meg.
Ötéves koromra már jól ismertem a háborút, és az élet azután sem lett jobb semmivel.
Mégsem fogom soha elfogadni, hogy egy háború befejezésének legjobb módja az,
ha az emberek többségét megöljük, a többit meg bebörtönözzük.
Nos, te diplomata vagy.
Nos, mindez mit sem számít, ha nem csinálod meg a kalapácsot.
Miért nem tudod pusztán az ujjaiddal életre kelteni a holtakat?
A kovácsmester sikerének titka a szerszáma.
Egy farkát markolászó fickó szájából ez a legrosszabb szöveg, amit hallottam.
Istenem!
Pedig már 200 éves vagyok.
Nézd, én egy kovácsmester vagyok.
Ez nem egy kitalált név. Így hívnak minket.
A varázslat pedig a szerszám révén működik,
- ahogy a levegő megszólaltatja a fuvolát. - Ez egyre rosszabb.
Kell az a rohadt kalapács. Így már jobb?
Hát használj egy rohadt kalapácsot! Biztos ezerszám találsz errefelé.
Nem, nekem egy különleges kell.
A te különleges kalapácsod.
Abbahagynád?
Teljes egészében nekem kell elkészíteni, egy adott módon, különben nem fog működni.
- Mint egy lyukak nélküli fuvola. - Pontosan.
Csak az ujjaknak.
Abbahagynád?
Hiába veszed a szádba, nem történik semmi.
Te jó ég, asszony!
Unatkozom, és jó móka téged megbotránkoztatni. Kényeztess!
És találd ki, mivel nyugtasd le Carmillát! Kezd dühbe jönni.
Édes istenem, mennyire sajnálom!
Nem számít.
Komolyan mondom.
Már hetek óta dolgozol az állítólagos varázskalapácsodon.
Nem jó valami egyszerűbb?
Egy bot, egy érme, vagy valami ilyesmi?
Mások az eszközeink.
Isaac kést használt.
Nekem jobb egy kalapács.
Rendben, de legyen gyorsabb is!
Ha Carmilla elveszti a türelmét, még én sem tudlak sokáig megvédeni.
Megvédenél?
Hetek óta azt teszem.
Hogy? Persze.
Igen, képzelem. Nos, köszönöm. Dolgozom az ügyön.
Tudod, hogy erre mit fogok mondani.
Dolgozz gyorsabban!
Pontosan.
Igen, de tökéletes munkát kell végeznem, különben…
végül nem történik semmi.
Undorító vagy.
Hector elkészült a rohadt kalapácsával?
Még dolgozik rajta.
Csak húzza az időt.
Ehhez túl egyszerű.
- Nem. - Nem?
Nem.
Van benne valami ravaszság.
Meggyanúsítanál egy rongybabát azzal, hogy a pénztárcádra pályázik?
Attól, hogy olyan, mint egy kölyökkutya, még se nem szelíd, se nem hülye.
Képes ölni.
Megpróbálta. Egyszer.
Nem volt meggyőző, finoman szólva.
Látod?
Micsodát? Te ott sem voltál.
Összezavarodott, megijedt, jóformán azt se tudta, mit csinál.
Csak figyelmeztetni akarlak, rendben?
Csak figyelmeztetni akarlak.
Ugyan, Drakula megtűrte volna a kastélyban maga mellett, ha ilyen veszélyes?
Imádtam volna azt a kastélyt.
Drakula kastélyát?
Igen.
Végül nem láttam belőle sokat,
de biztos, hogy tele volt érdekes és csodás dolgokkal.
Kénytelen vagyok rámutatni, hogy már van egy szép kastélyod.
Miért kéne neked az övé?
Mert szeretek elvenni dolgokat hülye, gonosz vénemberektől.
Ez a dolgom. Mindig is ezt csináltam.
Megérdemlik, hogy mindent elveszítsenek.
Én pedig megérdemlem, hogy mindenük az enyém legyen.
Készíthetnél új dolgokat is.
Miért pazarolnám erre az időmet,
amikor elvehetek bármit, amit akarok,
és megölhetem a tulajdonosát?
Nézd ezt a térképet!
Innentől egész Brailáig,
ez a föld, ezek a falvak és városok mind vénemberek tulajdonát képezik.
Mindegyik.
És én el fogom venni tőlük.
Ez a kastély is
egy ostoba, gonosz vénemberé volt.
Elvettem tőle.
És az összes föld, innentől Brailáig,
amit ostoba vénemberek uralnak,
akiket egyetlen ostoba vénember irányít,
mind szabad préda.
És ha mindezt megszerezted, végre boldog leszel?
Nézd csak meg ezt!
Nézd!
Tudod, hány helyi vámpír uralkodó halt meg Brailában?
Meg kellett volna számolnom őket?
Hát, nem ártana. Sokan voltak.
Ezek csak azok, amikről biztosan tudok.
Ezek a kis zászlók?
Így van.
Errefelé egy vámpírnak sincs közvetlen befolyása.
Csak arra várnak, hogy valaki az uralma alá hajtsa őket.
Az alárendeltjeik biztosan kineveznek majd egy vezetőt.
Kivéve, ha mi foglaljuk el előbb a területet.
De miért tennénk ilyet?
Az egész világról beszélünk, Lenore.
Az egész világot megszerezhetjük magunknak.
Te nem vágysz erre?
Nem is tudom.
Nekem hiába játszod az ártatlan kislányt, Lenore.
Próbálkozz mással!
Tényleg nem tudom. Sosem gondolkodtam még ilyen nagy léptékben.
Akkor kezdd el most!
Előbb felelj a kérdésemre!
Ha megszerzed mindezt, végre boldog leszel?
Az életem első része férfiakról szólt, akik elvettek tőlem dolgokat.
Később aztán én vettem el tőlük az életüket,
a vagyontárgyaikat,
az otthonaikat.
Végül Stájerországot.
Megalapítottuk a saját kis enklávénkat. Nem akartunk több kárt okozni.
Le akartunk telepedni.
De északról jöttek a farkasemberek, nyugatról a sereg,
és az összes többi korcs.
Segítséget kértünk.
És hogy mit válaszolt a vámpírvilág?
„Istenverte nők”, ezt mondták.
„Hadd haljanak meg!”
Ezért fogok elvenni mindent, mindenkitől!
Én jártam Drakula kastélyában. Elmentem, hogy lássam, mit érhetek el.
Nagyobb befolyást akartam, hogy garantáljam a biztonságunkat.
De ő meg az emberei csak szarakodtak.
Ott és akkor rájöttem, hogy megszerezhetem tőle az egész világot magamnak.
Az egész világot, Lenore!
Hogy boldog leszek-e, ha megtettem?
Nem tudom.
Nem tudom, egyáltalán számít-e ez.
De akkor is megszerzek mindent tőlük.
Ők pedig egytől-egyig halottak lesznek.
Megszerzem a világot, amire vágyom, Lenore.
És ez…
ez elég lesz.
Elég lesz, ha minden az enyém.
Ha a világ az enyém.
És ha ők mind halottak.
Ezért volt ez az egész?
Miért, mit gondoltál, miről szól ez az egész?
Szerintem elkészült a kalapácsa.
Nos, ez megteszi egy éjszakára.
Nézd, még egy csinos ablak is van.
A tetőn.
Tökéletes. A csillagok alatt alhatunk.
És leszarhatnak a madarak.
- Érkezésünk óta egy madarat sem láttam. - Tényleg?
Pedig a gerendáknál mászkál valami.
A francba!
Kezdődik elölről.
Ne gyújtsd ránk a pajtát, jó?
Csak egyszer fordult elő.
Az pont elég volt.
De ott volt egy óriási pók.
Nem volt óriási.
Három méter magas volt.
Maximum kettő és fél.
Két és fél méter nem számít óriásinak?
Bassza meg! Megint ezek a rohadékok.
Nagyon jók, ugye?
Inkább idegesítőek.
És fiatalok.
Ja, gondolom.
Szépek.
Sima bőrűek.
Most mi van, talán házasságot tervezel velük?
Viselni akarom a bőrüket.
Biztos ne gyújtsak fel semmit?
Most talán érdemes megfontolni.
Köszönjük.
- Sikerült belesétálnunk a csapdába. - Nem ti voltatok a célpont.
A csapdát nekünk állították.
Trevor Belmont vagyok. Ő itt Sypha Belnades.
Zamfir. A targovistei földalatti királyi udvar testőrségének vezetője.
Hogy mi?
A targovistei uralkodó család túlélte Drakula első támadását.
De a vámpírok és az éjszaka teremtményei elől
a város alatti katakombákba kellett rejtenünk őket.
Meglep, hogy bárki életben maradt, főleg a királyi család.
Én vezetem a pokolfajzatok elleni harcot.
Maga a pokol próbált romlást hozni imádott városunkra,
de mi nem fogjuk hagyni.
- Sajnálom az embereidet. - Hálásak vagyunk a segítségért.
Az udvarért haltak meg.
Nos, mindenesetre meghaltak.
A barátaid voltak, nem?
Összeesküvők nyomait követtük, akik feltámasztanák Drakulát.
Te tudsz erről valamit?
Van itt egy csapat vámpír, akiknek ez a vágya.
A földalatti király udvart keresik,
hogy saját céljaikra ellopják varázslatos kincseiket.
- Szeretnénk látni az udvart. - Hogy megbecsüljük a veszélyt.
Boldogok lennénk, ha csatlakoznátok a királyi küzdelemhez.
Akkor jó.
Segítsetek megmenteni Targovistét!
- Örömmel. - De még nem most.
Mielőtt odavinnélek, tudnom kell, bízhatok-e bennetek.
A francba!
Hát, érdekes lány volt.
Úgy érted, kicsit őrült?
Eléggé.
Szegény nyomorultak!
- Mit művelsz? - Semmit.
Mondd, hogy nem fosztod ki a hullákat!
A legkevésbé sem.
Elég volt a csillogó kövekből is! Bajt hoznak.
Jogos. Miért is keresnénk a bajt?
Ez ránk abszolút nem jellemző.
A feliratot fordította: Kisházi Viktória