Brænd The Row!
Vi sparkede vist til hvepsereden.
Det var tanken.
At opildne dem.
Hvorfor få dem hertil?
Lad os finde ud af det.
Hvordan overså jeg det? De har leget med os fra starten.
Vignette. Vi må afsted.
Philo, kom tilbage.
Hold dig til planen. Vores chance for at dræbe den er deromme.
The Row er en afledning. De vil slagte parlamentet.
Fuck parlamentet! Fuck Det Ny Daggry!
Jeg bekymrer mig om Tourmaline. Vi ved, sparasen er efter hende.
Hun ved det. Hun er enig med mig.
Den skal stoppes.
Hun bekymrer sig for meget om mennesker. Og det ved du.
Og det var derfor, du bad hende om at lokke den hertil. Ikke sandt?
- Ikke sandt? - Jo.
Jeg har bragt hende i fare.
Undskyld. Hvad skal jeg gøre?
Tourmaline.
Philo havde ret. Han måtte gå.
Tja...
Planen fungerer stadig uden ham.
Når den affyres,
slår maskingevær monster.
- Gå. - Klart.
Jeg lader dig ikke bekæmpe sparasen på egen hånd.
Du er ikke min beskytter.
Der er intet mellem os.
Jeg ved det. Dig og Vignette. Men det er mig, der stadig er her.
Og hvis du bliver marrok, hvad gør jeg så?
Du stopper mig.
Ligesom sidst.
Jeg kan ikke bekæmpe to monstre.
Er det sådan, du ser mig?
Jeg er sikrere uden dig.
Taler jeg ikke klart? Gå!
Gå!
Mine herrer, det er en uvelkommen overraskelse.
Men fordi Imogen Spurnrose er en burgensisk statsborger,
skal hele vores regering samles.
Samlingen bliver desværre lidt forsinket.
Parlamentsmedlemmer sidder fast i checkpoints i byen.
Jeg forstår behovet for øget sikkerhed.
Hr. Millworthy, bør det bekymre Pagten, at jeres regering
samles for at lytte til vor fjende?
Ambassadør, det er standardproceduren, intet andet.
Hvor listigt. At bruge jeres egne love mod jer.
- Ganske. - Mrázls.
Så snart Det Ny Daggry har talt,
så får I selvfølgelig gulvet. Denne vej, tak.
Tilgiv mig, hr. Millworthy.
Betyder det, at vi skal vente udenfor, mens Det Ny Daggry taler?
Jeg ville nødig fornærme jer ved at udsætte jer for talen.
Ambassadør, om jeg må,
uanset hvilke løgne, rebellerne fortæller vores allierede,
så bør vi høre dem.
Hvordan kan vi ellers irettesætte dem?
Major Vir har ret. Selvom det bliver væmmeligt,
- insisterer vi på at være til stede. - Jeg forstår. Nå...
Jeg videregiver jeres anmodning.
Og taler for jeres sag.
I mellemtiden,
så find jer venligst godt til rette.
Så godt, som omstændighederne tillader.
Hans Højhed, pagtambassadøren.
Kongens fætter, selvfølgelig.
Hvordan mon de fornemme klæder ville se ud, når de rådner på en mark?
Forvent ikke sympati.
Du narrer mig ikke igen.
I tog hans horn!
Alle jeres ord om at kæmpe for de undertrykte,
og så tog I en fauns horn?
Din tale.
Hvordan ved jeg, I ikke skader ham?
Det ved du ikke.
Se, hvad de har gjort ved ham.
Han var imod os.
Takket være vores kammeraters modige handlinger i går aftes,
kommer pøblen.
Jeg har et forslag.
Giv dem til sparasen!
- Desværre er hans kamp andetsteds. - Hvad?
Kommer sparasen ikke til The Row?
Korrekt. Det gør han ikke.
Satans.
Du kunne godt have nævnt, vi skulle kæmpe uden ham.
Vi har alt, vi har brug for.
Våben i hænderne,
mod i hjertet
og The Burgues opmærksomhed.
Hvad sker der så nu?
Oprørerne vil snart overvælde politiet
og storme ind i The Row.
Men hvordan stopper vi dem? Der er så mange.
Vi vil ikke stoppe dem.
Vi lader dem komme.
Vi gør ingen modstand.
Indtil de når hertil.
Her åbner vi ild og dræber dem alle.
Hvis de når så langt, river de The Row fra hinanden.
Hvis vi vil besejre vores fjender, må vi være villige
til at bringe større ofre.
Hør. Det vil fungere bedre på Oberon Square.
Din plan, ligesom du sagde.
Der er flere steder at skjule sig. Mere dækning at skyde fra.
Vi kan skyde dem fra alle sider.
Kun hvis pøblen bevæger sig i den retning.
Mændene derude leder ikke efter dig.
De leder efter dem, der bombede deres venner.
Fortsæt, ziska.
De vil gå derhen, hvor du sagde.
Men så viser jeg mig selv.
Og lader dem jage mig ind i din fælde.
Med denne plan afhænger sejren af dig.
Hvis du fejler, eller hvis de fanger dig...
De vil også lede efter mig.
Jeg går med hende.
Vi får svinene lige hen til dig.
Hvor skal du hen, kreatur?
- Nej. - Stop!
Vent!
Hils Berwick, når du ser ham.
Hiv ham op, drenge.
Kom så! Hiv ham op.
Hiv ham op. Kom så.
Tiden er inde, inspektør!
Tiden er endelig kommet.
Jeg gør det. For Agreus' skyld.
Jeg læser din tale, ord for ord. Men hvem skrev dette?
Vores fineste diplomater knoklede dag og nat.
De aner tydeligvis ikke, hvordan man tiltaler parlamentet.
Der kræves formaliteter.
Vi bliver smidt ud, før der er håb om at opnå en fredsaftale.
Du ved bedst. Brug dine egne ord, hvis du vil.
Med mine egne ord?
Det er et spørgsmål om liv og død.
I kunne selvfølgelig nægte ambassadørens anmodning.
Det ville Det Ny Daggry billige.
Var udenrigsministeriet ikke imod det?
Glem diplomatisk protokol. Hvis det fremskynder dette,
så lad Pagten og Det Ny Daggry stirre hinanden ihjel.
Så er det nu.
Parlamentet afventer din tale.
Hurtigt! Hent noget vand.
Er du okay?
Kom nu, hurtigt. Vand!
Frøken... Frk. Spurnrose.
Noget forfærdeligt er ved at ske.
Hvad mener du?
Kastor har udvekslet meget sære blikke med Pagtens udsending.
Jeg tror, han er fra Det Ny Daggry.
Jeg kan ikke tro, at major Vir...
Åh, hvor er det pinligt.
Lad mig undskylde for Imogen.
Hun bliver svimmel på de mest ubelejlige tidspunkter.
Lad os give hende et øjeblik til at få vejret.
Det bliver ikke nødvendigt. Vi er klar.
Dræb kreaturerne! Dræb kreaturerne!
Tiden er inde.
Major, jeg har tilbragt mit liv i teatret,
men du er fremragende.
Jeg var fuldkommen narret.
Hvad antyder du, hr. Millworthy?
"En trussel mod den naturlige orden. En forkastelig bondedrøm."
Er det ikke, hvad du kaldte dem?
Jo, Det Ny Daggry.
Hvor længe har du arbejdet for dem?
Pagten er færdig, hr. Millworthy. Alle ved det.
Men min regering vil hellere kæmpe til sidste mand
end at bede om fred.
Hvis krigen er tabt, hvad laver du så her i dag?
Jeg er patriot.
Jeg vil ikke se
mit land i ruiner.
Jeg vil tale for fredsaftalen.
Din ambassadør vil kalde det forræderi, og du bliver henrettet.
Så vil jeg dø med mine principper intakte. Det må du kunne forstå.
Du er fefolkets forsvarer, hr. Millworthy.
Det har du altid været.
- Tja... - Du er
en sjældenhed, hr. Millworthy. Et anstændigt menneske.
I en anden tid og verden kunne vi måske have været venner.
Men ja, jeg samarbejder med Det Ny Daggry,
og ja, jeg risikerer gerne alt for freden.
Så er du med mig
eller imod mig?
Dræb kreaturerne! Dræb kreaturerne!
Sergent.
Konstabel.
Du går sgu over stregen, Thatch.
Hvis du gør dette, vil der komme en dommens dag.
Dette er dommens dag, sergent.
Glem ikke, hvem du er, og hvad de er.
Kom så!
Angrib! Kom så!
Gå amok!
Forsvind! Af vejen!
Hey! Kom!
Kom så!
Skide kreaturudskud,
nu får I som fortjent!
Skær de skide vinger af!
Hold da kæft.
Skær de skide vinger af!
Hey! Forsvind! Fjols!
Skær de skide vinger af!
Vildt!
Hey, stop!
Af banen! Officiel meddelelse!
Officiel meddelelse!
Er du vanvittig?
I peger dem i den forkerte retning.
Sparasen er derinde.
Stå rør.
- Slå alarm! - Nej!
Det er det værste, du kan gøre.
Hvor er Runyan Millworthy?
Smadr hans horn!
Hold hans hænder stille, drenge!
Kom så!
Find og brænd dem!
Vent. Lad flere af dem komme.
Giv mig den skide fakkel!
- Ja, røg dem ud. - De må være her et sted.
Brænd det ned!
Brænd det ned! Det hele!
Mine damer og herrer, lad os fortsætte.
- Hvad laver du? - Kig på mig, mens jeg taler.
- Okay? - Okay.
- Major Vir er... - Ja. Han sagde, han er
- Det Ny Daggry. - ...sparasen.
Hvad sagde du lige?
Vir er sparasen.
Du milde.
Hvad gør vi?
Vagterne evakuerer parlamentet. Vi skal bare købe dem tid.
Hvad pokker er forsinkelsen nu?
Major.
Hvorfor tager det så lang tid?
Sparasen kommer! Dørene!
Blokér døren!
For Martyrs skyld, hjælp os!
I hørte ham. Hold døren!
- Hold den! - Hold døren!
Hold den!
Sikke et syn.
Den bør ikke være her.
Gudskelov, at den er.
Jeg må afsted.
- Vini! - Slip mig.
Du fører dem port.
Hold dig til planen. Forlad os ikke igen.
Giv slip på mig, Kaine.
Vini, gør det ikke!
Hvad laver Vignette?
- Stop! - Der er de!
Vini!
Dit skide kreatur!
Beklager. Nej, nej...
De skyder efter os!
De har snigskytter!
Fuck!
Darius?
Darius!
Darius.
Du gjorde det.
Vi gjorde det.
For vi er soldater fra The Burgue.
Jeg har...
Sergent, vi må stoppe det her.
Sergent, hvad skal vi gøre?
Hvad har jeg gjort?
Du fulgte dit hjerte.
Jeg elskede hende altid.
Jeg ved det.
Og jeg vil altid elske dig.
Det vil aldrig være forbi, vel?
Ikke for mig.
Dø ikke i forsøget på at stoppe dem.
Jeg beder dig.
Parlamentet er sikkert!
Det er forbi!
Nej.
Vi kæmper en anden dag.
Skjul jer for nu, kammerater.
Kammerat.
Du tabte.
Men frøene
er blevet sået.
Hun er her.
Jeg har lederen af Det Ny Daggry.
Ryd det her rod op!
MANGE MÅNER SENERE
Så, er døden slutningen?
Døden, den største nivellering af os,
den eneste sikkerhed i dette usikre liv.
Så hvad definerer os?
Er det vores hud, jord, status, eller vores kampe?
Vores liv formes af magtens hånd,
vores skæbne og fremtid balancerer på hans knivsæg.
Hans klinge skærer både sødt og surt.
Vi har intet valg angående hud, jord eller kamp.
Men betræder vi ikke alle
den samme søde, mørke jord?
Og sover under det samme stjernetæppe om natten?
Oplever vi ikke alle kærlighed, latter og sorg? Og har vi ikke værdi?
Sandheden er, at vi selv må definere vor vej.
For vores eget kød og blod skaber deres egen linje.
Hvad? Hvad har du gang i? Det har undermineret to timers arbejde.
Så er det nok.
Hvorfor står jeg her?
Jeg fik fortalt, I aldrig ville acceptere en halvfe-kansler.
At den såkaldte fødselsret tilhørende...
Absalom Breakspears ældste søn
ikke gjaldt for mig.
Så tak for æren.
Men lad os være ærlige.
I ser en menneskelig mand,
som er opvokset og farvet
af institutioner, der håndhæver jeres værdier.
Burgue-skoler, hæren, politiet.
Det, I ikke ser...
...er arrene på min ryg...
...hvor mine vinger blev lemlæstet og stjålet.
Så det er nemt for jer at ignorere den del af mig, I hader.
Den del af mig, jeres institutioner lærte mig at hade.
Det føltes forkert at skjule mit sande jeg.
Bare for at nyde privilegierne ved at være en menneskelig mand,
mens andre som mig blev forfulgt.
Endda forfulgt af mig selv.
Det gør mig vel til en ideel kandidat.
En selvhadende fe vil ikke ændre noget.
Det er pointen, ikke?
I har ikke til hensigt at ændre jer.
I har investeret alt for meget i
at bevare ting præcis, som de er.
Men I undervurderer alle fefolk.
Vi er et folk, der ved, hvordan man ændrer sig.
Hvis jeg havde forstået det ved mig selv og havde kunnet ændre mig før,
så havde jeg måske ikke mistet mit livs kærlighed.
Hun fortjener bedre end mig.
Det gør alle fefolk.
De har lige så meget ret til at sidde her som jer.
Den næste kansler bør have horn.
- Hvad! - Eller vinger!
Det mener han ikke.
Men det bliver ikke mig.
Jeg vil ikke være jeres undskyldning for ikke at ændre jer.
Det viser enhver fejl.
Det er pragtfuldt.
FREMTIDEN ER HER SPURNROSE ASTRAYON ELECTRIC
Hvor skal du hen?
- Så du er inspektør nu? - Jeg er vigtig for styrken, siger de.
Har de mødt dig?
Hold dog kæft.
Jeg vil prøve at være det.
Bedre sent end aldrig.
Du kunne måske have nævnt, at du var Breakspears søn.
Havde det gjort dig til et mindre røvhul?
Selvfølgelig.
Når du var til stede.
Ja. Jeg ved det.
Men forestillingen var god.
Det var den. Philo!
Havde du drømt om at få dette at se?
Fred i The Row.
Fred.
Men hvor længe mon?
Tingene ændrer sig, men du har ret.
Det går langsomt.
Hvor længe vil der rent faktisk gå,
før fefolk bliver valgt til parlamentet?
Jeg drømte, at du ville føre an i slaget.
Jeg tror, du havde været en god kansler.
Ikke rigtig.
Det havde været en interessant historie til dit teater.
Og det er på tide, vi skriver nye historier.
Ja, det er ganske rigtigt.
Det er den slags, din mor ville sige. Jeg kan høre hendes stemme.
Hun ville være stolt.
Du elskede hende, ikke?
Det gjorde jeg.
Og elskede hun dig?
Hun havde også været stolt af dig.
Nå, så meget for din strålende, politiske karriere.
Hvad vil du gøre, gå tilbage til politiet?
Eller vil det næste kapitel være længere væk, væk hjemmefra?
Hvad bliver det næste?
Det finder vi ud af.
Tekster af: Jonas Kloch
Kreativ supervisor: Lotte Udsen