TIDLIGERE I CARNIVAL ROW
Nej. Jeg beder dig, Agreus.
Du er heldig, at det var Agreus, der fik pistolen, og ikke mig.
Hvad vil du gøre ved mig?
Vi flygter herfra i dag.
Jeg tror, Vignette dør.
Millworthy.
Hvor er Vignette?
Stik af. Løb for livet.
Jeg ved, du tror på dine egne løfter.
- Selvfølgelig. - Men jeg kan ikke stole på dig.
Der er altid noget eller en, der er vigtigere end mig.
Jeg er vist færdig.
Dette er øjeblikket, vi har ventet på.
Vi river nettet ned.
I må gøre det uden mig.
Her. Vi har brug for din hjælp til at fange den.
Det er en formskifter. Det kunne være enhver.
Som om alle mordene skulle skabe problemer mellem mennesker og fefolk.
Gør os en tjeneste.
Skrid.
Rycroft Philostrate,
du vil blive taget i politiets varetægt på én betingelse.
Du hjælper os med at fange kreaturmonstret.
Okay.
Jeg hjælper.
Igen!
Fremragende.
Du bør nok sænke farten, kære.
Agreus, slap af.
Mor dig lidt.
Kom så.
Vil du danse, kammerat?
Hvis du kan holde trit med hende, så værsgo.
Kom med mig, kammerat. Jeg har noget, jeg gerne vil vise dig.
Skal jeg...
Hvad skal jeg gøre med min øl?
Stil den fra dig. Vi kommer tilbage efter den senere.
- Du er en god danser. - Ikke så god som dig.
Tak.
- Pigeskole. - Jeg forstår.
Er du okay?
Ja, jeg klarer mig.
- Jeg skal bare bruge et øjeblik. - Morer du dig for meget?
Jeg må finde dametoilettet.
Okay.
Kammerat! Lad os danse.
Vi sagde to passagerer. Ikke tre. Der er ikke plads til ham.
Sludder. Skibet er stort. Selvfølgelig er der plads.
Det er slemt nok, at vi tre skal ligge i skroget.
Undskyld, skroget?
- Du kan umuligt... - Min bror klarer sig i skroget.
Ikke sandt?
Jo, selvfølgelig.
Hvis de fanger os, er vi døde.
- Et højt nys... - Jeg forstår, det er en ulempe.
Vi betaler selvfølgelig dobbelt.
Luftskibe på vej!
Indtag jeres positioner.
Agreus!
Ned.
- Vi må afsted. - Denne vej.
Meld jer til jeres regimenter. Dan rækker.
Pagten vil ikke skåne en eneste af os.
Vi kæmper, kammerater. Vi kæmper eller dør.
Folkens, grib til våben.
Indtag jeres positioner.
Skyd dem ned!
Det er kaos derude.
Monstret undslap, og det vrimler med kreaturterrorister i den her skide by.
Og nu slipper du endnu en fri.
Hvem kan bedre fange et kreatur end et kreatur?
Du sagde det.
Hør, Philo, du var vores bedste inspektør.
Vi ved ikke, hvor eller hvornår sparasen vil slå til.
Eller mod hvem.
Men hvis nogen kan finde og stoppe den...
En af jer må vide noget.
Hvad med din beskidte alf, Stonemoss?
Find hende. Find ud af, hvad hun ved.
Hvad fanden foregår der derude?
Endnu en kansler død.
De kommer snart efter resten af os.
Jeg har ikke tid til det her lort.
Hey! Hvad fanden foregår der?
Brænd The Row! Brænd The Row!
- Tilbage. - Ind med jer!
Stop dem. Kom så i gang!
Der må gøres noget.
Jeg ønsker heller ikke at se The Row brænde.
Vi har haft vores uenigheder.
Men The Raven havde dræbt mig foran min familie den aften,
og du stoppede dem.
Så hvis du...
Så hvis du stoler på os, så stoler vi på dig.
Okay? Hvad tænker du, Philo?
Jeg hjælper jer altid, ikke?
- Frugt og grønt! The Rows bedste. - Det er råddent.
- Jeg kan ikke give det til mine børn. - Se, om du kan finde bedre.
Frugt og grønt!
Tilbage fra Bleakness?
Du fik vist et par souvenirs.
Færre end dig.
Tja, jeg er stærkere og flottere.
Hvorfor slap de dig ud?
Nogen må fange kanslerens morder,
før pøblen brænder The Row ned.
- Forresten var det en sparas. - Det hørte jeg.
Tror du, den ville hævne sig, efter hvad vi gjorde?
- Det ville ikke overraske mig. - Samme her.
Da jeg var der, var jeg ligeglad med at dræbe kreaturer.
- Og nu er jeg en. - Du sagde det bedst.
Verden er ikke skabt til folk som os.
Hey. Er du okay?
Ja.
Jeg ser vist bare tingene tydeligere.
- Du har ikke set Vignette, vel? - Hun er i sikkerhed.
Uskadt i hvert fald.
- Men hvad med at komme ind... - Nej!
Nej.
Det er bedst, hvis Vignette og jeg holder os væk fra hinanden.
Det har du ret i.
Det har aldrig stoppet dig før.
Gør os en tjeneste.
Sig, hun havde ret.
Jeg valgte den forkerte side, og jeg beklager.
- Hvorfor siger du det ikke selv? - Bare sig det, okay?
Så du vil bare gå din vej?
Philo!
MÅNENS KONGERIGER
Det her er rart, er det ikke?
- Hyggeligt. - Det skal nok gå.
Tro mig, jeg kan klare det.
Jamen dog.
Frk. Stonemoss.
Du spankulerer ind, som om du ejer stedet. Du er ikke så lidt fræk.
Jeg vil købe mig vej ud af The Burgue.
Vil du det?
Sagen er, at jeg ikke har stor interesse i
at tjene folk, der koster mig penge.
Og på det seneste har din bande og dig
kostet mig dyrt.
Jeg betaler på forhånd.
Du har vel travlt, dusøren på dit hoved taget i betragtning.
Ethvert skib går an. Uanset hvor det sejler hen.
Kan du få os ud eller ej?
Det kunne jeg.
Men det koster nu om dage. Udbud og efterspørgsel.
Jeg vil gerne forstå, hvad jeg roder mig ud i.
Eftersom du er en eftersøgt kvinde.
Hvis jeg vidste, du var blevet blød, var jeg slet ikke kommet.
Blød? Nej, jeg er bare nysgerrig.
Der går mange rygter.
De siger, at alle de sortravne, der var låst inde,
er kommet for at lave ravage.
Mere end sædvanligt.
Store planer, hører jeg.
Det er et sært tidspunkt for én af jer at forlade reden.
Det ved jeg ikke.
Jeg har forladt sortravnene.
- Jaså? - Dem får du ingen problemer med.
Godt at vide.
Vignette.
Så er du vel ikke længere under deres beskyttelse.
Engang ville en fornuftig forretningsmand
tage pengene og ikke stille spørgsmål.
Tiderne ændrer sig. Der er en fed dusør på dit hoved,
og uden sortravnene til at støtte dig, tja...
Kan du se mit dilemma?
Hvis de krummer et hår på hende,
- kommer du til at pisse sidelæns. - Rolig nu, kære.
Hids dig nu ikke op.
Slip hende.
Nu!
Gør det.
Flyt jer.
Af banen.
Så smutter vi bare.
Afsted, afsted.
Undskyld mig.
Kom denne vej.
Det gik godt.
Boz er ikke den eneste vej ud.
Hvis han er den bedste, vil jeg så høre de andre?
Nej.
Kan vi virkelig tage til Tirnanoc?
Hvad sker der nu?
Hey.
Tourmaline.
Hvad foregår der?
Pagt-hæren er borte.
Hvad mener du?
De trak sig tilbage for at bekæmpe Det Ny Daggry.
Tirnanoc er frit.
Jeg kan ikke tro det.
Det sker.
Tirnanoc for evigt!
Pas dog på.
Giv os pengene.
Kom så.
Gør det færdigt.
Okay.
Skal vi prøve igen?
Fuck af.
Her.
Tømmermandskur?
Husker du, du gjorde det mod mig?
Da vi fandt den elendige lille pub. Hvor var det?
Jeg er sgu ligeglad.
Du er godt nok munter, hva'?
Jeg har det fint.
Hvad var det så, jeg slæbte ud af gyden?
Jeg gør bare gengæld.
Du lod mig jo ikke dø i Bleakness.
Det hele har været en skide løgn.
Og det værste er...
...at jeg narrede mig selv.
At fange kriminelle gjorde mig...
Til en af de gode?
Af en betjent at være.
Jeg ansås for menneske,
og hjalp dem indespærre kreaturer...
Ligesom mig.
De var kriminelle.
Udskud er udskud.
Ja. Men de menneskelige udskud
får lov at gå fri.
Det er folk som os, de hænger i galgerne.
Du kan intet gøre ved det.
Det er ikke din skyld.
Sådan er verden.
- Systemet er ødelagt. - Men jeg vidste det!
Og jeg gik med til det.
At blive hængt i hælene
får én til at indse det.
Nej.
Du prøvede at beskytte folk, inklusive dig selv.
Og det er sgu ikke intet.
Det er bare Bleakness, der spiller dig et puds.
- Du lytter ikke... - Jo, jeg gør.
Men jeg kender min ven.
Og jeg køber ikke det her: "Hele mit liv er en løgn"-ævl.
Men godt forsøgt.
Måske kan du overbevise hende.
- Er han her? - Det gjorde du ikke!
Han er din. Værsgo.
Du har vist haft noget af en dag.
Har det hjulpet?
Du burde nok holde dig væk fra mig.
Hvordan endte vi her?
Det ved jeg ikke.
Jeg har altid villet hjælpe feerne.
Jeg kunne bare ikke hjælpe min indre fe.
Måske hvis jeg havde kendt den del af mig selv bedre,
havde vi måske haft en chance.
Bagklogskab er en smuk ting.
Tja.
Tirnanoc er frit.
Tourmaline er i fare og har brug for mig.
Hun kan ikke blive her, Philo.
Heller ikke jeg.
Du har ret.
I bør rejse.
Jeg ved, du ikke gør det, men prøv at passe på dig selv.
Der er han.
Fandt du konen?
Hun er ikke den eneste, der var i Bleakness,
da sparasen angreb.
- Hvad skete der med Millworthy? - Millworthy?
Han er krøbet ind i et hjørne, hører jeg.
Ja, men han så det, ikke?
Hvis han så den forvandle sig,
kender han måske dens ansigt.
Hvis det er sandt, må sparasen også kende hans.
Så er hr. Millworthy vist en død mand.
Stakkel.
Vi bør sende nogle folk for at passe på ham.
Vi skal vide, hvad han så.
Lad mig se ham.
Han stoler på mig. Han vil tale med mig.
Forsøget værd.
Luk ham ud.
Berry, tag nogle fyre med for en sikkerheds skyld.
Du finder ikke Millworthy i Balefire. Ikke i dag.
Martyren fældede fefolket,
og det blev påbudt, at de skulle leve i smerte.
De måtte ikke kende Martyrens mildhed
eller bydes velkommen i hans rige.
Men i sin nåde beder Martyren os tilgive
selv hans mest elendige skabninger.
- At tilgive feen, som tog kansleren... - Nådige Martyr.
Den skide præst har bare at løbe tør for varm luft snart.
Det gør han ikke. Det gør de aldrig.
For de blev født syndige.
Vi skal rense os selv for synd
og rense vores lande for korruption
- med Martyren... - Hvis Pagten har forladt Tirnanoc,
må deres tab være omfattende.
- Martyren har lært os... - Bestemt.
Hvilket vil sige, at Det Ny Daggry presser dem.
Bestemt en mulighed.
Hinsides hans velsignede lys' rækkevidde,
- hinsides rækkevidden for Martyrens hånd. - Hørt!
I dag erindrer vi kansler Breakspear
og søger trøst i, at hans minde vil blive husket af fremtidige generationer.
Du er i sikkerhed.
Sikker nok. Du fik dit gamle job tilbage.
Sådan da. Parlamentet er splittet,
så jeg er en sjælden neutral part, hvilket gør mig nyttig.
- Hvad laver de? - De tror, jeg spørger ind til sparasen.
Gør du ikke det?
Du må arrangere en rejse til Tirnanoc.
Tirnanoc? Du er... Vignette.
Disse mennesker
er så bange for fefolket, at det at arrangere
en rejse for en enkelt alf, særligt en kriminel,
- er... - Ikke kun én alf. Alle fefolk.
Alle fefolk.
Det ville løse alles problemer.
Massedeportation? Det er en meget grim idé.
Bedre end at brænde levende.
Jeg forstår faren, men de åbner aldrig The Row.
De vil af med os.
Parlamentet vil meget, og det er modstridende.
De kan knap blive enige om enkle ting.
At sende samtlige fefolk til Tirnanoc er ikke enkelt.
Så gør det enkelt.
Et skib. Måske to. De klippere i havnen, der før er brugt.
Når folk ser regeringen gribe til handling...
De vil juble,
og ja, måske får parlamentet endnu et skib.
Og når folk ser det... Det kunne fungere.
Det er muligt.
- Du kunne stige ombord. - Det ville jeg gerne.
Men der er brug for mig her.
Jeg kunne stige på det sidste skib og møde dig.
Jeg rejser ikke.
Jeg ville ikke kunne leve der.
Ikke som alf.
Philo, du bør prøve at leve som dig selv.
Din mors folk, Aislings folk, er fra Tirnanoc.
Du kunne tage hjem til dem.
Hvad mener du med, at de lader os sejle hjem?
Enhver fe, der vil til Tirnanoc.
Der er to skibe nu og kommer flere.
Uden videre?
Menneskerne hjælper os af deres gode hjerte?
De vil af med os. Vi vil afsted.
Du sagde "vi".
Tager du med?
Mig? Nej.
Men det er en sikrere udvej for jer begge.
Bedre end at snige sig væk fra The Row.
Og jeg tænkte, I burde tage de syge med på de første skibe.
Det er snavset her, der dræber dem.
- Det er... - Det er genialt.
Det er genialt.
Jeg taler med Afissa på klinikken.
Godt.
Jeg lader jer være.
Philo, tak.
Tja, Millworthy trak i trådene.
Ja, men du bad ham om det, så tak.
Ja. Tak.
Godnat.
Syner. Seriøst. Hvad ved mimaer også?
For guds skyld...
Løb efter ham.
Vi har begge sagt vores.
Og jeg rejser med dig.
Manden reddede lige alle vores liv.
Og Vini... Vi er alfer.
Der er plads nok i dit hjerte.
Det ved jeg, der er.
The Row fortjener lidt hjælp.
Jeg fatter ikke, at jeg kommer herfra.
Ja. Her bliver sært uden dig.
Vil du savne mig?
Ja, det vil jeg.
Det var rart at have selskab.
Ja, det var det.
Du er noget helt særligt, frk. Larou.
Har nogen fortalt dig det før?
Du kunne komme med os. Du kunne starte et nyt liv.
Mig? På et skib?
200 feer ville gå ombord, og én marrok ville stå tilbage.
Nej, jeg mener det.
Vi ankommer før fuldmåne og holder dig fra skarpe ting.
Tak.
Men nej.
Der er for mange spøgelser i Tirnanoc.
The Burgue er et hul i jorden, men det er mit hjem.
Det er virkelig et hul.
Ja. Det er det.
Nå...
Jeg kommer til at savne dig.
Op med humøret, kære. Lidt frisk havluft og synet af dit hjem,
så får du det snart bedre.
Hun har ret.
Vi har, hvad vi har brug for for at genopbygge Tirnanoc. Bare vent.
Jeg glæder mig til omsider at lukke stedet.
Det var det eneste, der holdt mit humør oppe.
Nogle dage ønskede jeg, jeg havde fået
sygdommen og kunne forlade det hele.
Vil du så blive i Tirnanoc?
Jeg ved det ikke.
De fleste fauner taler om at tage hjem til Puyan,
men jeg blev født her. The Burgue er alt, jeg nogensinde har kendt.
Det har ikke været et nemt liv, men det er mit liv.
Hvad skulle jeg lave andre steder?
Du var god ved mig, da jeg kom hertil.
Det passer slet ikke.
Jeg burde have undskyldt for længe siden over måden, jeg talte til dig.
Det var tåbeligt.
Jeg skammer mig.
Det betyder intet nu.
Jo. Det betyder noget.
Men det var sådan, jeg blev opdraget.
Ingen tid til venlighed.
Eller spørgsmål.
Man skulle bare knokle for sine overordnede,
hvis man ville sit eget bedste.
Men folk kan forbedre sig.
Det kan jeg også.
De skibe er en velsignelse, Vignette.
- Tak. - Det var ikke mig.
Når du ser personen, det var, så giv dem et kys fra mig.
De vil lede efter undslupne fanger,
så du skal med som en af os.
De vil lade dig passere.
Hej.
Tak, men jeg har ikke brug for det.
Ikke nu.
Rejser du?
Kan du tro det?
Måske tog du fejl.
Måske lyver synet.
Måske.
Jeg troede aldrig, jeg skulle til Tirnanoc.
Jeg kan ikke udstå alfer.
Det er deres land.
De gør os en tjeneste.
Men hvis du vil klage over det, efterlader de dig gerne.
Bare rolig. Du vil elske det.
- Tirnanoc? - Det er det smukkeste land i verden.
Og du vil aldrig skulle binde vingerne.
- Kan jeg flyve? Når som helst? - Hele dagen, hvis du vil.
Vent.
Sørg for, de bliver der.
Hold øje med dem.
Okay. To regler.
Hold kæft og bliv i køen.
Hvis I laver ballade, ender I i den forkerte ende af en riffel.
Og hvad de bevingede kreaturer angår,
så overvej ikke at flyve bort.
Det bliver en fandens kort flyvetur, lover jeg jer.
Åbn de fandens porte, drenge.
Okay. Luk dem ud.
En ny start.
Afissa! Et øjeblik.
Vi har ikke tid.
Vignette!
- Jeg vidste ikke, om jeg ville... - Kom med os.
- Hvad? - Til Tirnanoc.
- Vignette. - Jeg ved, du gjorde det for mig.
Jeg kunne ikke sige det før. Det skete så hurtigt.
Men du kan starte forfra.
Med mig eller uden mig. Hvad end du vil.
Bare kom. Kom til Tirnanoc.
Jeg beder dig.
Bare rolig, kære. Det skal nok gå. Kom her. Hold fast.
I er vederstyggelige.
Forbandet af guderne!
Utaknemlige dyr! Forsvind.
Tilbage, hvor I kommer fra!
Forsvind så!
Forsvind!
Usle kreaturer. Morderiske skadedyr. Usle kreaturer. Morderiske skadedyr.
Gå videre. Kom så.
Los de vogne.
Du ville aldrig finde sparasen, vel?
Nej.
Jeg troede på dig.
Vi stolede på hinanden, Philo. Vi var partnere.
Du er for god til den uniform.
Sig ikke det.
Sig ikke det, okay?
Hør, jeg er ikke dum.
Jeg ved, hvordan drengene er.
Men vi to er anstændige.
Vi gør uniformen bedre.
Det er pointen.
Jeg tager den på hver morgen, ligesom du gjorde.
Ligesom min far gjorde.
Og jeg er stolt af at være som jer.
Jeg forlod ikke skiltet.
Det blev taget fra mig.
Og det glæder mig.
Ned!
Det er Sortravne.
Luk porten. Luk den!
Hvad laver du?
Philo!
Pas på!
Bliv i køen.
I kender reglerne.
Gør det ikke. I vover...
Det er en sparas!
Få dine skide...
Det er en advarsel.
Bliv på jorden.
Ikke noget med at flyve.
Ingen af jer!
Hvor fanden skal I hen? Kom tilbage!
Hvis I flyver, er I døde.
Sådan her sker det ikke. Den dræber mig ikke her.
Gutter, jeg har brug for hjælp. Kom herover nu.
Du skal nok klare dig. Jeg skal nok få dig op. Kom.
Kom så. En, to, tre.
Stop. Læg den ned nu.
Vend dig om.
Læg den, nu.
Gå hen mod mig.
Berwick!
Philo, kom nu.
Vi må afsted, nu.
Tekster af: Jonas Kloch
Kreativ supervisor: Lotte Udsen