‫ביתנו הנצחי.‬
‫אדוני.‬
‫לחיי המשפחה.‬
‫הם שיחת העיר.‬
‫תודה.‬
‫סליחה. המתנות לפה.‬
‫היא נהדרת.‬
‫עזרא.‬
‫אגריוס! אתה בסדר?‬
‫- איפה אנחנו? - אנחנו בטוחים.‬
‫אנחנו בראגוסה.‬
‫היה לך סיוט.‬
‫- באמת? - כן.‬
‫בשם האלים.‬
‫אתה רוצה לדבר על זה?‬
‫לא?‬
‫אני פה. אתה פה.‬
‫זה מה שחשוב.‬
‫הדבר היחיד שחשוב.‬
‫מה זה?‬
‫אמרו לי שזה פעמון ארוחת הבוקר.‬
‫מתחשק לך לאכול? אביא לך משהו‬
‫- אם אתה לא רוצה לרדת למטה. - לא.‬
‫בואי נרד.‬
‫בסדר.‬
‫בואי נרד.‬
‫אני אחכה לך.‬
‫הפרעתי לך, גברתי?‬
‫הפרעת לי? זו הבעיה הכי קטנה שלי.‬
‫הם שמו את בעלי ואת ילדיי בבניין אחר לגמרי.‬
‫אני חושש שאני לא מבין.‬
‫גרנו שם ארבעה אנשים, עד שאתם הופעתם.‬
‫ואז השליכו אותנו החוצה בלי אזהרה, כדי לפנות מקום לשניכם בלבד.‬
‫זה היה החדר שלכם?‬
‫אני יכול להבטיח לך שלא שאלו אותנו לדעתנו.‬
‫מה מיוחד בכם כל כך שלאונורה בכבודה ובעצמה סילקה אותנו?‬
‫את תאחרי לעבודה, החברה האנה.‬
‫כמובן. מיד, חבר.‬
‫מצטערת שלקח לי הרבה זמן.‬
‫אין שום בעיה, אהובתי.‬
‫האיש הזה. הוא לא שט באונייה שלנו? אני נשבעת שאני מזהה את המדים.‬
‫- בוקר טוב. - אני לא מזהה אותו.‬
‫הוא בטח גנב אותם. נראה שזה הנוהג פה.‬
‫עכשיו, ארוחת בוקר.‬
‫סליחה, אני לא זוכרת את שמך, אבל לא היית על "הסוואן"?‬
‫כן, גברתי.‬
‫- בוקר, אדוני. - בוקר.‬
‫- בואי, יקירה. - האם גם שאר הצוות מתאכסן פה?‬
‫אתה הראשון שראיתי, אבל ארצה לשמוע מה יש לקפטן הברשאם לומר על זה.‬
‫- בעצם... - שכחתי לומר לך,‬
‫קפטן הברשאם והקצינים שלו... שוחררו.‬
‫שוחררו לחופשי? באמת?‬
‫כן, גברתי. הם שחררו את הקצינים לחופשי.‬
‫המזל האיר להם פנים, ולך לא, כנראה.‬
‫אולי לא מזל נורא כל כך.‬
‫אני צריך ללכת. המשמרת שלי מתחילה בקרוב.‬
‫להתראות, העלמה אימוג'ן.‬
‫משמרת? מספיק גרוע שהם מחזיקים בנו בני ערובה,‬
‫אך זה שמעבידים את הגברים.‬
‫למעשה, לא רק את הגברים.‬
‫תסלחי לי על ההפרעה. אני קסטור. נעים להכיר.‬
‫אימוג'ן ספורנרוז. אבל אתה כבר יודע זאת, נכון?‬
‫אכן כן.‬
‫אני מניחה ששלחו אותך כדי להשגיח עלינו.‬
‫לאונורה אמרה שאת חכמה. לא כמו בורגיות מגונדרות אחרות.‬
‫ולאונורה צודקת בדרך כלל.‬
‫אני מנהיג הבלוק שלכם.‬
‫זה אולי נשמע קצת מאיים,‬
‫אבל בעצם זו רק דרך לומר שאני מסביר לאנשים איך המקום עובד.‬
‫אולי קצת כמו רב-משרתים.‬
‫מוודא שלא תיכנסו לצרות.‬
‫- עוזר לכם להתמקם. - להתמקם?‬
‫אנחנו לא נתמקם פה.‬
‫אגריוס, תגיד לאיש המוזר הזה שאנחנו נעזוב את ראגוסה‬
‫בהזדמנות הראשונה שתהיה לנו.‬
‫בהחלט.‬
‫אני מתעקש לפגוש את המפקדת שאחראית עליך.‬
‫או שהיא המלכה שלך?‬
‫זה מצוין.‬
‫מלכה, ללא ספק. תגיד לה את זה כשתראה אותה.‬
‫אבל ייתכן שייקח קצת זמן. היא אישה עסוקה. זו עת מלחמה.‬
‫טוב, אניח לכם לסיים את ארוחת הבוקר ואז אוביל אתכם למשמרת שלכם.‬
‫לא...‬
‫אגריוס לא יעבוד כמו פועל פשוט.‬
‫כולם עובדים פה.‬
‫זו לא בושה.‬
‫זה הכבוד הגבוה ביותר עבור כולנו.‬
‫פיי ובני אנוש. גברים ונשים.‬
‫- אתה בוודאי לא מצפה שאימוג'ן... - הדרך למפעל יפהפייה.‬
‫נתראה בעוד חצי שעה.‬
‫קרניבל רואו‬
‫ראגוסה‬
‫בואו.‬
‫בידינו מערכות הייצור החדישות ביותר.‬
‫מספיק כדי לצייד שני צבאות אם נצטרך.‬
‫אנחנו קטנים, ועדיין יש לנו יותר תחמושת מהם.‬
‫אז תתחילו שניכם במשהו פשוט...‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫אני אעבוד בשביל שנינו.‬
‫אהובתי.‬
‫תודה.‬
‫אז...‬
‫מנהיג הבלוק...‬
‫במה אוכל להתחיל?‬
‫לא. תוריד את הפגז הזה קודם, ואז תעלה את הבא.‬
‫אתה בטח זוכר איך להזיע.‬
‫אתה בנית את ההצלחה שלך.‬
‫העבודה לא מטרידה אותי.‬
‫מטריד אותי להרכיב נשק לשובים שלי.‬
‫"שובים" זה קצת מוגזם.‬
‫אולי תחשוב עלינו כעל המשחררים שלך.‬
‫והקצינים שלי? שחררתם אותם?‬
‫הם תפעלו אוניית עבדים.‬
‫לא הייתה הצדקה לחייהם,‬
‫לא אחרי שהם גבו חיים רבים כל כך.‬
‫לא עבדים...‬
‫משרתים בחוזה עבודה.‬
‫סחר הוגן.‬
‫עבודה תמורת חירות.‬
‫אתה גורם לזה להישמע מתורבת. כאילו הייתה להם ברירה.‬
‫הצוות שלי מעולם לא הכריח איש.‬
‫הצוות שלך שירת מערכת שהפכה את כולם לעבדים.‬
‫או כמו עבדים.‬
‫ואתה יודע את זה.‬
‫גם אתה הרווחת ממנה לא מעט.‬
‫כן, יצרת רווח נאה.‬
‫וניסית לקנות את דרכך לקבלה.‬
‫לא שאי פעם היית זוכה לקבלה.‬
‫קצת פתטי, אם תשאל אותי.‬
‫אני לא שואל.‬
‫אני יודע שאתה בלעת אותם השקרים שבלעו העובדים ששעבדת.‬
‫סליחה, משרתים בחוזה עבודה.‬
‫תגיד לי, מה מניע מישהו כמוך‬
‫לעשות דבר כזה, אה?‬
‫נראה שאתה וקסטור מסתדרים.‬
‫זו הייתה שיחה מעניינת?‬
‫לא.‬
‫סליחה, אבל האוכל הוא לפועלים, לא לצופים.‬
‫אתה בטח לא מצפה ממנה לא לאכול?‬
‫גם לא ציפיתי ממנה לא לעבוד, אבל זה המצב.‬
‫כמה אצילי.‬
‫לא נמאס לך להיות צדקן כזה?‬
‫ולך?‬
‫היא בטח לא הרגישה רעב בחייה.‬
‫אולי זה היה מועיל לה איכשהו.‬
‫מה מלהיב אותך בה?‬
‫העובדה שהיא יפה? או חיונית?‬
‫- אתה, אדוני, תשמור על הפה שלך. - או... לא.‬
‫היא כל מה שאתה לא. כל מה שאתה רוצה להיות.‬
‫עשירה, מתורבתת... בת אנוש.‬
‫באמת משעמם לראות את כולם עובדים, מר קסטור.‬
‫בבקשה, תראה לי איך אוכל לעזור.‬
‫שניכם עבדתם יפה היום. נתראה בבוקר ליום עבודה נוסף.‬
‫- לילה טוב, מר קסטור. - חבר.‬
‫בסדר, לילה טוב, "חבר".‬
‫גם לך, חברה. אבל איאלץ לבקש ממך להישאר.‬
‫למה?‬
‫לאונורה רוצה לדבר איתך.‬
‫- עם שנינו, בוודאי. - רק איתה.‬
‫קדימה, מר אגריוס.‬
‫אני לא משאיר אותה.‬
‫הם יחזירו לך אותה בחתיכה אחת, אל תדאג.‬
‫עם כל הסרטים והקישוטים.‬
‫זה בסדר, אהובי.‬
‫אני בטוחה שלא אתעכב זמן רב.‬
‫אז איך היה?‬
‫הכבוד שבעבודת כפיים.‬
‫די כואב לי.‬
‫אבל עשית זאת.‬
‫יום עבודה שלם, בשביל עצמך.‬
‫היה לי הרושם שאני עובדת בשבילך.‬
‫אף אחד פה לא עובד בשביל מישהו אחר.‬
‫ומה שאנחנו מייצרים, שייך לנו. לכולנו.‬
‫למה לעזאזל אני צריכה כל כך הרבה רובים?‬
‫אולי תרצי רובה, אם אי פעם תעמדי מול צבא הפאקט.‬
‫תופתעי לדעת שיש לי בן זוג בן אנוש?‬
‫הייתי רוצה לומר שלא, בהתחשב במצבי,‬
‫אבל בכנות, כן.‬
‫הדעות הקדומות שעליהן גדלתי,‬
‫לפעמים אני מפחדת שלא אפטר מהן לחלוטין.‬
‫מהפכה.‬
‫היא מתחילה בראש ובלב.‬
‫היא תמיד קשה יותר ממה שאת חושבת.‬
‫כן, נכון?‬
‫אני אוהבת את אגריוס.‬
‫אבל עדיין קשה לי להתרגל‬
‫לרעיון הכללי של בני אנוש ובני פיי ביחד.‬
‫אני לא גאה בזה.‬
‫אבל...‬
‫חשבתי שאולי זה יהיה קל יותר.‬
‫או שאת תהיי חזקה יותר.‬
‫זה יקרה, "זיסקה", אני מבטיחה.‬
‫בהתחלה, כשהתאהבתי בתומאס,‬
‫התפללתי לקבלה.‬
‫אבל לפני כן, התפללתי לסבלנות.‬
‫סבלנות?‬
‫לכפות הרגליים שלו.‬
‫כפות הרגליים שלו?‬
‫כפות רגליו הגרומות, הנוראיות.‬
‫כמו ידיים מעוותות במקום פרסות.‬
‫ניסיתי כמיטב יכולתי.‬
‫שנינו ניסינו.‬
‫הוא לא היה מוכן לגעת בפרסות שלי במשך זמן רב.‬
‫הן... טעם נרכש.‬
‫לו גילו אותי ואת תומאס ביחד בפאקט,‬
‫היו מוציאים אותי להורג‬
‫ותולים את הקרניים שלי על חומה כאזהרה.‬
‫ידעת את זה?‬
‫בו היו נוזפים,‬
‫מתוך ביטחון שהוא נפל בכישוף של פתיינית בת פאקט.‬
‫כאילו יש לי כוחות כאלה.‬
‫זה ככה גם בבורג?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫עזבנו לפני שגילו עלינו.‬
‫פה אתם חופשיים, אימוג'ן.‬
‫את ואגריוס.‬
‫פה ולא בשום מקום אחר בעולם.‬
‫אולי הסדינים שלכם אינם מבד יקר,‬
‫אבל אתם חופשיים לאהוב כפי שתרצו.‬
‫את מבינה?‬
‫יופי.‬
‫ואל תדאגי, אם אני התרגלתי לכפות רגליים,‬
‫את תתרגלי לפרסות.‬
‫אבל העקשנות שלו, זה מה שצריך להדאיג אותך.‬
‫נראה שהוא עיקש בדיוק כמו כל גבר אחר.‬
‫בנינו פה רעיון שברירי,‬
‫בני אנוש ובני פיי, גברים ונשים, עובדים ביחד כשווים.‬
‫יש לנו אויבים רבים. לא נוכל לאפשר להם להיות גם בתוכנו.‬
‫אם אגריוס ימשיך להתנגד, אני חוששת לגורלו.‬
‫לגורלכם.‬
‫אני מבינה.‬
‫חשבתי שתביני.‬
‫מתי אימוג'ן אמורה לחזור?‬
‫תצטרך לשאול את לאונורה על זה.‬
‫לילה טוב, חבר.‬
‫קסטור.‬
‫כן, חבר?‬
‫מה קרה למדאם האנה?‬
‫סליחה?‬
‫המצעים שלה, הדברים שלה, הם אינם. איפה היא?‬
‫- אני לא יודע על מי אתה מדבר. - מדאם האנה.‬
‫היא ישנה בפרוזדור אמש, ודיברת איתה הבוקר.‬
‫איפה היא?‬
‫האישה הזו לא קיימת, ולא הייתה קיימת,‬
‫אז אין לדבר עליה שוב.‬
‫מצאנו שיש בינינו המון במשותף.‬
‫באמת?‬
‫כן. אם היית מדבר איתה, לא היית יודע שהיא מנהיגת מהפכה.‬
‫היא סתם אדם רגיל.‬
‫אבל היא לא רגילה.‬
‫היא מפקדת צבא.‬
‫היא מקבלת החלטות.‬
‫היא מחלקת פקודות.‬
‫נראה שכך.‬
‫אהובי, אולי שפטנו את המקום הזה בחופזה.‬
‫בחופזה?‬
‫לא נראה לי.‬
‫זה המקום היחיד בעולם,‬
‫שבו אתה ואני יכולים להיות ביחד, ואף אחד לא יחשוב על זה פעמיים.‬
‫אולי נשקול את הזמנתה של לאונורה להישאר.‬
‫הזמנה?‬
‫להזמנות אפשר לסרב.‬
‫את לא יודעת כלום על המקום הזה, ולא על האישה הזו.‬
‫אני יודעת שהיא מבינה אותי באופן שאיש לא...‬
‫באופן שרק מעטים יוכלו.‬
‫היא רוצחת.‬
‫ידעת את זה?‬
‫לא יכול להיות.‬
‫קציני "הסוואן" לא שוחררו.‬
‫היא דאגה שיירו בהם.‬
‫הוציאו אותם להורג ממש לידי. הוציאו אותם להורג ללא משפט.‬
‫אנשים חפים מפשע.‬
‫- אני לא מאמינה. - זו הסיבה שלא ראיתי אותם מאז.‬
‫כי הם נרקבים פה בראגוסה.‬
‫ואת רוצה שגורלנו יהיה זהה?‬
‫אימוג'ן, זה מקום נורא.‬
‫מקום לא טבעי,‬
‫לא משנה מה יגידו לך, לא משנה מה שתשמעי.‬
‫אבל אנחנו פה ביחד. זה משהו, לא?‬
‫אימוג'ן...‬
‫יש כל כך הרבה דברים שאני רוצה שנלמד זה על זה.‬
‫יש כל כך הרבה דרכים שבהן אני רוצה שנאהב זה את זה.‬
‫אולי פה ייתנו לנו הזדמנות.‬
‫הלוואי שזה היה נכון.‬
‫באמת.‬
‫אבל המקום הזה הוא שקר.‬
‫ולא אנוח עד שאמצא את הדרך לצאת מפה.‬
‫ואת אל תנוחי.‬
‫אם המקום הזה הוא שקר, אז כל מקום הוא שקר, לא?‬
‫מה אם זה השקר הטוב ביותר שנמצא אי פעם?‬
‫לאן נלך?‬
‫לאן נוכל ללכת?‬
‫אני עוד לא יודע.‬
‫אבל איפה שזה יהיה,‬
‫זה לא יהיה מסוכן כמו המקום שבו אנחנו נמצאים.‬
‫שכנעת את הגנרל שלי‬
‫שהפאקט קונים רובים מהבורג כדי להילחם בנו.‬
‫למה שאאמין לדיווח כזה?‬
‫כי אני הייתי עד לחתימת ההסכם בביילפייר הול וראיתי הכול במו עיניי.‬
‫וסיכנתי את חיי כדי למסור לך את החדשות.‬
‫עזרא ספורנרוז, לשרותך.‬
‫הבורג‬
‫אני בבית!‬
‫הינה אתה.‬
‫עצרת לבירה?‬
‫- רק אחת או שתיים. - או שלוש או ארבע.‬
‫כדאי שתתרחץ. הארוחה תוגש לשולחן עוד מעט.‬
‫אבא?‬
‫הקשב!‬
‫- דווח. - כולם נוכחים, המפקד!‬
‫- אימא? - כן, המפקד.‬
‫- סבא? - כן, המפקד.‬
‫עבודה טובה רייף, נערי.‬
‫איזו יד?‬
‫באמת?‬
‫פלוגה 13 של חיל פרשי האור!‬
‫תודה, אבא!‬
‫בוא אליי.‬
‫זה אתה, ילד?‬
‫כן, אבא.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫החבר'ה בפאב הזמינו אותך למשקה או שניים כי חיסלת את הקריטץ' הכלבה ההיא?‬
‫תיזהר בלשונך, אבא.‬
‫אתה יודע איך מולי מרגישה לגבי קללות בנוכחות הילד.‬
‫כל העולם הזה מקולל.‬
‫משפחה של שוטר לא יכולה להיות חירשת ואילמת, לא בעת כזו.‬
‫עדיף שהנער יתרגל לזה.‬
‫אתה צודק, אבא.‬
‫אם תשכנע את מולי, אשמח לזרום איתך.‬
‫לו יכולתי לעשות קסמים, לא הייתי בכיסא המזדיין הזה! לחיים.‬
‫- זה הפאי שלי? - כן, הערב סטייק וכליות.‬
‫יקר.‬
‫החבר'ה, קנו את זה במיוחד.‬
‫- זה לא נורא כל כך להיות גיבור, נכון? - אבא!‬
‫חברים שלך הגיעו לביקור.‬
‫אני גאה בך, ילד.‬
‫לעזאזל.‬
‫החייל הזה הוא מפלוגה 13 של חיל פרשי האור, נכון?‬
‫כן!‬
‫איך ידעת?‬
‫אני לבשתי אותם המדים.‬
‫לבשתי אותם עד שנשחקו...‬
‫בטירנאנוק.‬
‫אני והחבר שלי פה.‬
‫בפלוגה ה-13 בת המזל.‬
‫אתם באים לבית שלי?‬
‫שלום לכם.‬
‫החברים שלך ירצו להישאר לארוחת הערב? יש המון אוכל.‬
‫לא, הם יישארו רק דקה.‬
‫אולי תעלי למעלה ותיקחי את הילד איתך?‬
‫אין צורך, גברתי. אנחנו רק משתעשעים, נכון?‬
‫אל תדאגו.‬
‫אני לא נושך.‬
‫מה עוד יש לך שם?‬
‫אתה.‬
‫- חתיכת... - תירגע, דומבי!‬
‫תקשיב.‬
‫אם אתה רוצה להרוג אותי, אתה מוזמן לנסות.‬
‫בחוץ. שם מותר הכול.‬
‫זה הבית שלי! הבית ה...‬
‫זה לא העניין.‬
‫היינו צריכים לטפל במורוק הזה כשהייתה לנו הזדמנות.‬
‫תקשיב, חתיכת שמוק.‬
‫באנו לפה כדי להציל אותך.‬
‫- ממה? - מה"רייבן".‬
‫הפיקסית שהרגת הייתה נשואה לאחד מהם.‬
‫הם רוצים לסגור חשבונות.‬
‫לא. הם לא יעזו להרוג שוטר.‬
‫המצב השתנה, דומבי.‬
‫הם חושבים שאם הם הולכים ליפול,‬
‫הם ייקחו כמה מכם איתם. ויתחילו בך.‬
‫שיזדיינו. שרק ינסו.‬
‫אם נתפוס את מי שהרג את שני חברי ה"רייבן" האחרים,‬
‫ונעשה קצת צדק, אולי הם יירגעו.‬
‫תחשוב על זה.‬
‫הגיוני?‬
‫מה אני יכול לעשות בקשר לזה?‬
‫זה לא הייתי אני ולא איש מהחבר'ה שלי. הייתי יודע!‬
‫אני מאמין לך. הם לא יאמינו, אבל אני כן.‬
‫כמה מזל יש לי.‬
‫מי החשוד? אם צריך לתלות מישהו על זה.‬
‫אני לא יודע.‬
‫אבל אני יודע שזה לא היה בן אנוש. זה היה פיי אחר, ללא ספק.‬
‫תפסיק להיות שמוק אידיוט ותעזור לי,‬
‫אולי אפילו אצליח לתפוס אותם.‬
‫לעזור לך?‬
‫להרגיע את המצב, במקום להחמיר את המצב.‬
‫אולי גם להציל את חייך באותה ההזדמנות.‬
‫לעזאזל עם זה.‬
‫אני מריח פיקס.‬
‫אני יודע שאת שם.‬
‫עקבת אחריי.‬
‫קיוויתי שאטעה, אבל הינה אתה,‬
‫- באת להזהיר את המנוול. - אני מנסה למנוע אסון.‬
‫- בחרת בצד הלא נכון. - אין צדדים.‬
‫אם זה היה נכון, כל זה לא היה קורה.‬
‫לא היה עלינו להשיב מלחמה.‬
‫ושוב הולכים סחור סחור.‬
‫אלא שהם רבים מאיתנו פי חמישה.‬
‫תחשבי על זה, וינייט.‬
‫הם בורחים מהיציאה האחורית!‬
‫הרווחת זמן בשבילו?‬
‫לכל הרוחות!‬
‫מי זה, לעזאזל?‬
‫רצחת את אשתו. כדאי שתמשיך לרוץ.‬
‫- קדימה! - תאט, לעזאזל!‬
‫דומבי, קדימה!‬
‫נפטרנו מהם?‬
‫והוא לוקח את המשאבים היקרים שלנו‬
‫- ונותן אותם לפאקט? - בוא!‬
‫זוזו מדרכי!‬
‫- דומבי! - אני מאחוריך!‬
‫בעת שאנחנו שוקעים עוד ועוד בתסבוכת הכלכלית הזו.‬
‫זוזו!‬
‫הגיע הזמן שברייקספיר הצעיר ילמד לקח!‬
‫אנחנו אומה של קיטור ושל תעשייה!‬
‫אנחנו אומה של אמונה!‬
‫אנחנו אומה...‬
‫- היי! עצור! הוא גנב את הסוס. - זוזו!‬
‫- תהרוג אותה! - זו לא המלחמה שלך!‬
‫דריוס!‬
‫דריוס, מקדימה!‬
‫תיזהר, פיי!‬
‫אתה בטח צוחק עליי!‬
‫דומבי!‬
‫לא!‬
‫אתה רק תחמיר את המצב!‬
‫קדימה, מניאק זקן.‬
‫בוא נלך.‬
‫- זה היה האקדח הזה, נכון? - בבקשה...‬
‫נכון?‬
‫- קיין, תעצור! - הוא...‬
‫- הוא רצח את אונה! - זה לא יחזיר אותה לחיים!‬
‫מספיק! שניכם!‬
‫זה מה שנהיה ממך?‬
‫לזה בני האנוש הפכו אותי.‬
‫תעצרו את פילוסטרייט.‬
‫שניכם, איתי!‬
‫הפיקס ברחו!‬
‫אל תזוז!‬
‫ממש גיהינום שם.‬
‫תביאו את השמוק בן התערובת הנאלח הזה לפה.‬
‫תזרקו אותו לתא. אולי תקרה לו תאונה קטנה.‬
‫לא.‬
‫אני לא רוצה שהוא יסריח את המקום.‬
‫בנוסף, נדע איפה למצוא אותו.‬
‫בריק!‬
‫תיקח את הקריטץ' המטונף הזה בחזרה לרואו...‬
‫לשם הוא שייך.‬
‫ושמישהו ירדוף אחרי המורוק הארור!‬
‫בחיי המרטיר, פיילו. מה עשית?‬
‫עדכנתי את הסמל דומבי בחקירה שלנו.‬
‫הוא קיבל את זה טוב במפתיע.‬
‫- את בסדר? - יכולת להגיד לי שהחבר שלו הוא מורוק.‬
‫היית צריכה לתת לי להרוג אותו!‬
‫- פיילו בגד בנו! - אל תגני עליו.‬
‫אני לא! אבל הוא לא היה המטרה.‬
‫פיילו בחר צד.‬
‫הוא בצד שלהם.‬
‫הזהרתי אותך, אבל לא הקשבת.‬
‫- למה את אומרת את זה? - המוות.‬
‫סירחון המוות סובב אותך.‬
‫אני יודעת שלא הייתי אמורה להיעזר בקסם אפל, ולא התכוונתי. אבל...‬
‫כן, התכוונתי, אבל זה היה כדי לעזור למישהו.‬
‫ראיית העתיד היא קללה. אמרתי לך.‬
‫זה קרה שוב.‬
‫ראיתי מעיני ה... דבר הזה שהורג אנשים.‬
‫רק שהפעם, ראיתי שהוא בא לתפוס אותי!‬
‫ראית את המוות שלך?‬
‫כל שאר הדברים שראיתי בחזיונות, התגשמו.‬
‫הם טועים לפעמים?‬
‫אני לא יודעת, ילדתי.‬
‫אבל יש דברים שהאנשים החיים לא צריכים לדעת.‬
‫בבקשה.‬
‫הנחתי שתחזרי לקבל את עזרתי, אז סימנתי את העמוד הנכון.‬
‫- אבל עכשיו מאוחר מדי. - לא, עמוד למה?‬
‫למתכון עתיק מאוד.‬
‫כדי לזמן את האור ולסלק את האופל מתוכך.‬
‫זו דרך לסלק את המכשפה הזקנה מתוכי?‬
‫אבל אם תנסי לסלק את האופל לאחר שאת בעצמך הפכת לאופל...‬
‫לא... אני לא. אני נשבעת. לא הפכתי לאופל.‬
‫לא אני. זה קרה פעם אחת,‬
‫רק כדי לעזור לחבר, ועכשיו זה נגמר, אז...‬
‫בבקשה?‬
‫מצוין!‬
‫אז פשוט לערבב את השיקוי ולבלוע אותו ופוף...‬
‫חסל סדר מכשפה ולא עוד חזיונות ושום דבר כזה?‬
‫אני לא בטוחה.‬
‫זה קסם עתיק.‬
‫לא ניסו אותו כבר 600 שנים.‬
‫טוב, אז תודה על העזרה.‬
‫אל תודי לי.‬
‫הרעל נמצא עמוק בתוכך עכשיו.‬
‫אפילו אם הוא יצליח, לחלץ אותו מתוכך...‬
‫זה יהיה עינוי.‬
‫צמח דודא טרי?‬
‫אי אפשר...‬
‫אל תפתחי את הדלת!‬
‫דריוס?‬
‫איזה יום היום?‬
‫היום מרטירסדיי, כפי שהיה הבוקר.‬
‫אני פגעתי בך?‬
‫בי? לא. אני בסדר.‬
‫אתה מורוק?‬
‫כן.‬
‫סליחה, שכחתי לספר לך.‬
‫אבל איך? זה אפילו לא ירח מלא.‬
‫הפאקט מצאו דרך.‬
‫ככה הם ניצחו במלחמה.‬
‫חייל מורוק נשך אותי.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אחרי שהצבא גילה מה יש בי...‬
‫הם כלאו אותי.‬
‫ניסו להוציא את זה ממני בדרכים שונות.‬
‫ניסויים, בדיקות.‬
‫סוגים שונים של כאב.‬
‫נכון. הצלקות.‬
‫כן.‬
‫הצלקות.‬
‫לפעמים...‬
‫הכאב היה נורא כל כך...‬
‫שאני...‬
‫התפללתי.‬
‫באמת... התפללתי למות.‬
‫אבל למה הם עשו את זה?‬
‫כדי ליצור חייל מורוק משלהם.‬
‫לא, התכוונתי לשאול, למה שהצבא שלך יבגוד באחד מחייליו?‬
‫כבר לא הייתי חייל!‬
‫הייתי סתם קריטץ'!‬
‫אני מצטער.‬
‫אני באמת מצטער.‬
‫אתה יכול לשלוט בזה?‬
‫על פי רוב, כן.‬
‫אבל עדיף שלא לדקור אותי במשהו חד.‬
‫לא, בבקשה.‬
‫טוב. אולי תיכנס ותתרחץ?‬
‫עדיף שאישאר כלוא פה.‬
‫אני מבטיחה שלא אדקור אותך במשהו חד.‬
‫אני משחרר אותך, ואתה מודה לי בכך שאתה גורם ליותר צרות?‬
‫ניסיתי למנוע מזה לקרות אבל לא הצלחתי.‬
‫המשטרה תגיע, בוז.‬
‫תגיד לחבר'ה שלך להסתתר.‬
‫נפצעת?‬
‫לא. את?‬
‫אז מגיע לך "כל הכבוד".‬
‫במשטרה יודעים שזו את.‬
‫את צריכה לברוח.‬
‫לאן אברח בדיוק?‬
‫בחזרה לטירנאנוק?‬
‫אוכל להבריח אותך החוצה, עד שהמצב יירגע. אמצא מקום שבו תהיי בטוחה יותר.‬
‫אתה בחרת לעמוד נגד הפיי, וכולם יודעים את זה.‬
‫אני לא זו שצריכה לברוח.‬
‫אני אסתדר.‬
‫יש קן שלם של חברי "רייבן" שיגידו אחרת.‬
‫ואני לא יכולה להגן עליך.‬
‫אם אתה יכול להימלט, תעשה זאת.‬
‫אני לא הולך לשום מקום.‬
‫טוב, אז לחיים.‬
‫לעזאזל.‬
‫כן.‬
‫אנחנו יופי של זוג, אה?‬
‫כן, היינו, לזמן מה.‬
‫והיה כיף לחיות באשליה.‬
‫כן.‬
‫נכון.‬
‫השוטרים הארורים פה! תברחו!‬
‫איפה לעזאזל מסתתרים ה"בלאק רייבן"?‬
‫- הם יהרגו את כולנו. עליי להזהיר אותם. - אני אזהיר אותם. לא כדאי שתלכי.‬
‫אל תלכי!‬
‫מהר!‬
‫מהר, עדיף שלא לעמוד בדרכם!‬
‫- איפה יושבים ה"רייבן"? - תעזוב אותו!‬
‫דומבי! מה לעזאזל קורה פה?‬
‫- אתן! איפה יושבים ה"בלאק רייבן"? - אל תפגע בנו!‬
‫- אם תגידו, לא יהיה בכך צורך. - אני לא יודעת!‬
‫- תגידי לי איפה הפיי, לעזאזל! - בבקשה, אל תפגע בנו!‬
‫- תגידי לי עכשיו או ש... - הם שם!‬
‫- ה"רייבן" נמצאים שם. - תעוף מפה! קדימה!‬
‫מפה, בחורים!‬
‫- קדימה, חבר'ה! - מפה!‬
‫תחסלו אותם.‬
‫תפסיקו לירות!‬
‫אותי אתם מחפשים.‬
‫אני הלכתי לבורג כדי לתפוס את השוטר שהרג את אונה.‬
‫זו היא?‬
‫לא מגיע לה מוות מהיר.‬
‫תשמרו אותה ל"הידרה".‬
‫תרגום כתוביות: עדיאלה דיוויס‬
‫בקרת כתוביות‬