TIDLIGERE I CARNIVAL ROW
Darius.
Jeg har en plan om at åbne The Row.
Dig? En halvblods horeunge?
Du ser på Absalom Breakspears halvblods horeunge.
Bomber!
Kald mig Leonora.
Hvorfor er jeg her?
Det finder du tidsnok ud af, ziska.
Agreus?
Borgmester Vir, ikke sandt?
Jeg vil gerne tale med dig, diskret.
Jeg tror, jeg kan overtale kansleren til at sende støtte til Pagten
i dens kamp mod Det Ny Daggry.
Denne kontrakt øger din ejerandel i min fabrik
ganske betragteligt.
Det er en mørk magi.
Hun åndede noget ind i mig.
Pludselig var det, som om jeg var inde i en anden...
Kendte du til Sortravnenes plan?
Det var min plan.
Kom hurtigt.
De dræbte Dahlia og Bolero.
Hvordan fanden fik de dem derop?
Så du leger stadig detektiv?
En forbrydelse er begået. Politiet er nødt til at efterforske.
Hoveder på stager igen.
Politiet gjorde det sikkert.
Philo!
Hold dem tilbage.
Det er en grum omgang.
Det er fucked.
Hvad tænker du?
Det skete mellem kl. 3 og 4 om morgenen.
Vagterne så nok noget, men de vil ikke tale med mig.
- Klart. - Berwick!
- Har du fanget ham? - Vi tilkaldte jer for en time siden.
Før morgenmaden? Se drenge, nogen har svinet vores fine mur til.
Ingen nærmer sig.
Bevar gerningsstedet.
Mener du gerningsstedet her?
Forsigtig, sergent.
Vi vil så nødig ødelægge vigtigt bevismateriale, vel?
Om et par timer kender hele The Row til dette.
Det går da ikke, vel?
Når folk hører, at politiet kom og intet gjorde,
bliver det grimt.
Det skulle Sortravnene havde tænkt på, før de forsøgte at dræbe kansleren.
- Hvad? - I går aftes.
De forsøgte at skære unge Breakspears hals over.
Nej.
Jeg var der.
Jeg dræbte selv én af dem.
Så gerningsmanden gjorde os en tjeneste.
Fuck dem...
...og fuck af.
Lad os gå, drenge.
Hvem fanden tror Philostrate, han er?
Et godt kreatur er et dødt kreatur.
Ikke sandt, drenge?
- Hvad fanden? - Pas på.
Det er ham. Han dræbte Oona.
Lad være. Ikke her.
Som om jeg får en chance til.
Du får dig selv dræbt. Det ville hun ikke ønske.
Kom så, drenge.
Thatch!
En trussel.
Beklager, men du kan intet gøre, når du følger reglerne.
Reglerne blev ikke lavet til os.
Værsgo, få dem ned.
De fortjener et ordentligt farvel.
Feerne er vrede.
Her er ikke sikkert for dig nu, kanslerens mand.
Jeg var nødt til at tale med dig.
Hør, i går aftes stod lykken os bi.
- Vi var heldige. - Hvordan?
Kansleren blev ydmyget.
Han var rædselsslagen.
Han mister måske magten uden, at du risikerer dit skind. Så vent.
Ikke mere snak om at offentliggøre dit stamtræ.
Vi kan ikke vente.
Nej, men i går aftes fik jeg en ny idé,
som muligvis kan åbne The Rows porte endnu snarere.
Forklar.
Nej. Jeg ønsker ikke, du involveres.
Hvis det lykkes, vil du se resultaterne.
Men hvis jeg fejler...
...og bliver anholdt, så går vi tilbage til planen.
Så du kom hele denne vej for at bede mig holde mund.
Nej.
For at bede dig stole på mig.
Jeg skal nok holde mund.
For nu.
Godt.
Tak.
I går aftes blev vores indre helligdom angrebet af fanatikere.
Men omend deres metoder var rå og voldelige,
er vi ikke blinde overfor feernes lidelser i Carnival Row.
Vi bringer mad og medicin.
Burgue vil altid give en hjælpende hånd til de hjælpeløse og ydmyge.
Det er ikke en menneskesygdom. Kun alfer kan få den.
Jeg tager alligevel nødig chancen.
Her, jeg håber dette vil hjælpe.
- Tak. - Tak, frue.
Der er flere, hvor de kom fra, det lover jeg.
Tak, min kære.
Det er, som blev du sendt af selveste Martyren.
Dette vil ikke blive glemt.
Burgue vil gøre alt i sin magt for at lette lidelserne her.
Frk. Jeg beder.
- Kan du hjælpe mit barn, frøken? - Nej.
- Hun har også brug for medicin. - Beklager.
- Jeg beder. - Jeg...
Beklager, jeg...
Jeg beder, frøken.
Lad ikke min baby dø.
Frue, stå venligst stille. Vi må indfange dette øjeblik.
Og...
Philo! Kom her!
- Du vil tro, jeg er blevet skør. - Hvad er der?
Har du haft... sære drømme og set syner og den slags?
Hvad?
- Nej. - Pis.
Vi var der begge, da haruspeksen døde, så jeg tænkte, at du måske...
Nej?
Glem det.
- Ud med det. - Okay.
Alle vidste, den gamle heks havde synet.
Da hun døde, tror jeg, at hun...
Hun gjorde noget ved mig.
Jeg så de to Sortravne dø.
I et syn.
Et syn.
Jeg troede ikke, det var ægte,
indtil jeg så hovederne på muren og indså, at det, jeg havde set...
Jeg så dem blive angrebet på et kirkespir.
Der var en hæslig gargoil,
og da jeg vågnede, var mine hænder indsmurt i kaninindvolde.
Hvis det ikke var klamt nok, var det en stakkels kat i går.
Lige efter jeg så overfaldet på en militærmand.
Du så en militærmand blive overfaldet?
Tak, Philo. Jeg ved, jeg er komplet vanvittig.
En soldat i hæren? Uden for en murstenskaserne?
På den anden flodbred?
Hvordan ved du det?
Fortæl mig alt, hvad du så.
PAGTENS AMBASSADE
Oberst Vir.
Tak for mødet.
Hr. Millworthy.
Lad mig gøre det kort.
De våben, din regering ønsker, kan de få.
Indenfor få uger, ikke måneder, om nødvendigt.
Du behøver blot at spørge.
Og ville du være parat til at...
...mægle denne aftale?
Din ambassadør talte om behovet for at forhindre en unaturlig alliance
mellem feer og menneskelige kulturer.
Jeg er enig,
og jeg ønsker at tilbyde min hjælp.
Besynderligt.
Jeg havde indtryk af, at du har brugt din korte politiske karriere
som fortaler for feers rettigheder.
Du milde.
Jeg må hellere skaffe bedre spioner.
Jeg forsikrer dig om, at der ingen bagtanke er.
Med al respekt, hr. Millworthy,
hvis du har planer om at klare dig i politik,
så råder jeg dig til at have bagtanker.
Helst to eller tre.
Ja, det burde jeg måske.
Nuvel.
Jeg videregiver dit...
...tilbud til ambassadøren.
Svigt mig ikke, hr. Millworthy.
De vil ikke efterforske,
men det vil jeg.
Jeg har altid respekteret Sortravnene.
De er prangende, men effektive, og forstår at holde sig for sig selv.
- Godt, de fik en god begravelse. - Godt.
Så vil du nok gerne hjælpe mig.
Nej. Jeg samarbejder ikke med politiet.
Jeg er ikke politi. Ikke længere.
Du beder mig give en panser en besked.
Konstabel Berwick. Én af de gode.
Og du spekulerer på, hvorfor alle hader dig.
Ved du, hvad jeg gør?
Jeg driver bandevirksomhed. Længere er den ikke.
Sortravnene? De er en bande. Det respekterer jeg.
Men panserne, I er også en bande, bare større og ondere.
Men dig, du går rundt og foregiver, at du ikke er én.
Du tænker stadig som banden,
men resten af dig er fanget herinde sammen med os andre.
Det handler ikke om mig.
Er du skideligeglad, hvad der sker med The Row?
Jeg er forretningsmand, hr. Philostrate.
Det, som Sortravnene gjorde, var dårligt for forretningen.
Held og lykke til dem, men hun fik som fortjent.
- Ingen fortjener at dø sådan. - De kendte risiciene.
Nummeret fik kansleren til at se svag ud. Det kan han ikke tilgive.
De bad om hjælp.
Så er de idioter.
Den eneste hjælp, de får fra Burgue, er flere støvler op i røven på os.
Tag forresten din morrok-ven med, når du går.
Vi havde en aftale. Darius bliver her.
Det var før, din frue lavede al den ballade.
Snak med hende om det, men få din ven ud herfra.
Hvor skal han tage hen?
Ikke min hvalp, ikke mit problem.
Hvis du vil af med ham,
så leverer du min besked.
Jeg kunne smide ham på gaden med de andre vagabonder.
Ønsker du virkelig en marrok som fjende i en tid som denne?
Jeg troede, du var forretningsmand.
Okay. Hvad er beskeden?
Hvor skal vi hen?
Det eneste sted, jeg ved, at ingen vil genere dig.
- Så ikke hjemme hos dig. - Vi behøver ikke en vagthund.
Så dig og fruen slår jer ned?
"Fruen"?
Hun ville hellere blive vinget end at slå sig ned.
Med en døgenigt som dig kan jeg næppe bebrejde hende.
Det er stedet her, The Row. Her er ingen fred for folk som os.
Folk som os får ikke fred.
Ikke nogen steder.
Jaså? Hvorfor det?
Forældreløse, martyritter, soldater, vi må se verden uden filter.
- Verden er, hvad man gør den til. - Verden er lort.
Jeg troede lige, du kunne opmuntre mig.
Fængslet og krig har lært mig et par ting.
Jeg er en forandret mand. På flere måder end én.
Du er ikke den eneste.
Jeg hørte, du lavede et værre postyr oppe i paladset.
Philo Breakspears debut?
Det skete ikke.
Ravnene dukkede op.
Vignette sendte dem sikkert.
Gjorde hun? Godt for hende.
Hun ved, hvad hun vil, din frue.
Gør hun? Hun tror stadig, jeg er politi.
- Jeg gad vide, hvor hun fik det fra? - Jeg er halvt kreatur.
- Ved du, hvad dit problem er? - Nej, sig mig det, Darius.
At være kreatur er ikke i dit hjerte. Det er i dit hoved.
Er du færdig?
Ja, jeg er færdig.
Så lad os få dig af vejen, før du bliver sulten.
Det er lavt, Philo. Det er fucking lavt.
Sir.
Vi har ordrer om at føre dig til kansleren.
Hr. Millworthy.
Kansler.
Jeg udpegede dig som min særlige rådgiver, fordi du var en stabiliserende kraft.
En ærlig mand.
Tog jeg fejl?
Kansler, jeg har altid været ærlig over for dig,
efter bedste evne,
og det vil jeg altid være.
Så forklar mig, hvorfor du blev set til begravelsen af den alf,
der angreb banketten.
Jeg skjulte ikke, at jeg tog til begravelsen.
Jeg har kendt alfen længe.
Som du ved, kansler.
Ja, det gør jeg.
Lad mig stille dig et meget vigtigt spørgsmål,
og jeg spørger kun én gang.
Forstået?
Vidste du, at Sortravnene planlagde at forstyrre vores reception?
Det gjorde jeg ikke.
Er du sikker?
Jeg har aldrig i mit liv været mere overrasket.
Og mit liv har været ganske overraskende.
Du må gå.
Sir.
Pagtambassadørens adjudant...
Oberst Vir.
Vir, ja.
Han er lige kommet med den mest uforskammede anmodning.
Er han det?
De herrer, vi behøver ikke blive hysteriske,
blot fordi Pagten har bedt om deres våben tidligere.
Jeg foreslår, at vi, i begrænset omfang, genåbner Carnival Row.
Efter det, der skete på Balefire? Mens sygdommen løber løbsk?
- Uhyrligt! - Lad hende tale færdig, Nigel.
Tak, kansler.
Vi kan vist alle blive enige om, at vi har brug for fearbejdere
i fabrikkerne, hvis vi skal øge produktionen
og opfylde denne nye deadline.
Vi kan godt, mine herrer,
hvis I har viljen.
Vi ville kun betale dem symbolske lønninger.
Lukke de stærkeste ud om dagen.
Det kunne blødgøre både The Row og ambassadøren.
Præcis, kansler.
En god plan, frk. Longerbane.
Så er alle parter enige.
Kansler, et ord?
Hvad er der nu, Winetrout?
Undskyld mig, men jeg må advare dig om frk. Longerbane.
Hun foregiver at være humanitær, men hun søger profit.
Profit og tyveri. Jeg har aldrig set en mere...
- Hvilken profit taler du om? - Fabrikkerne, hun vil genåbne.
Hun ejer de fabrikker.
Hun har opkøbt dem bag ryggen på os.
Har du beviser?
Kansler, hun har dækket sine spor godt, men jeg kan og vil finde beviser.
Så foreslår jeg, du bringer mig dem,
og ikke spilder min tid med partisk bagvaskelse.
Kom tilbage, når du har beviser.
Ikke før.
Men kansler, du må...
Tving mig ikke til at tilkalde vagterne.
Hav en god dag, hr. Winetrout.
Hallo?
Hr. Spurnrose.
Hr. Pembroke.
Louisa.
- Du flytter vel ikke? - Vi ville savne dig frygteligt.
Slet ikke. Jeg skiller mig blot af med nogle gamle relikvier.
Har du hørt noget til Imogen?
Nej.
Ser I, den forbandede puk er...
Han skjuler hende for godt.
Undskyld mig...
...men hvad er årsagen til jeres besøg?
Vi har hørt rygter.
- Selvfølgelig blot rygter. - Louisa...
Han bør vide, hvad folk siger.
Det er bedre at høre fra os end fra uvedkommende.
Ja, selvfølgelig.
Hvad er rygterne?
Det antydes, at din søster slet ikke blev bortført.
At hun tog med pukken af egen fri vilje.
Det er...
...uhyrligt.
Det sagde jeg også. Komplet nonsens.
Og hvem spreder disse rygter?
Min stuepige hørte det fra en kok, som hørte det fra sin søster,
som hørte det fra pukkens mand.
Kammertjeneren...
Fergus, hed han vist? Men du ved, hvordan tyendet sladrer.
Manden virker frygtelig loyal
og fortæller alle, at hans herre og Imogen stak af sammen.
- Uhyrligt. - Ja.
Jeg stoler på, at I ikke vil værdige den slags løgne længere.
- Selvfølgelig ikke. - Selvfølgelig.
Selvfølgelig.
Jeg regner med, I selv kan finde ud.
Tak for jeres tid.
Philo, vi har været i gang hele dagen.
Det er den sidste kirke, jeg tager dig med til.
Tourmaline?
Ja?
Er dét den gargoil, du så?
Ja, det er netop den.
Godt.
Så er det her.
Så må jeg hellere lade jer være.
Vi får måske brug for dig.
Tak.
Forsigtig!
Jeg fandt ligene.
Jeg skal kaste op.
Hvordan fanden endte de deroppe?
Hvem kan dræbe to Sortravne i et kirketårn?
Ikke et menneske. Det er klart.
Det må have været en alf. Den samme som løjtnanten, måske.
Giver du en hånd?
Kan du fortælle os andet om morderen?
Nej, jeg så kun gennem hans øjne.
Jeg så den gamle haruspeks tyde et dyrs indvolde engang.
Sådan opstår synerne.
Nej.
Det er ond magi, Philo.
Okay. Det er det værste.
Det er ovre.
Hvis det ikke virker, har du i det mindste forsøgt.
Jeg hader dig!
Hvad fanden...
Beskidte kreatur!
Tourmaline?
Hvad skete der? Hvad så du?
Kaine.
Kaine!
Hvad?
Så let giver vi ikke op.
Det ville de døde ikke ønske.
Det glæder dig, at Dahlia er død.
Du hadede hende.
Hun prøvede at gøre det rette på sin egen måde.
Hun prøvede at overleve i en verden, der er imod os.
Men fupnumre? Tyveri? Det var en elendig måde at gøre det på.
Hun holdt os mætte, og i arbejde.
Hun holdt os nede, så vi bekæmpede hinanden for Burgues rester.
Jeg troede, at fredelighed ville avle barmhjertighed.
Hvis vi krøb rundt og kun tog, hvad vi manglede,
så ville de høre os og hjælpe. Tja, de hørte os,
og der var ingen nåde.
Ikke for Dahlia, ikke for Bolero og ikke for Oona.
Oona døde ikke for ingenting.
Hun var modigere end os alle.
Men nu kender vi sandheden.
Burgenserne er ligeglade med, hvad der sker med os.
Hvis Bás Dubh ikke dræber os, gør dem på ben det.
Så vi må slå igen.
Mod titusinder, som har låst os inde og omringet os?
Vi må vise dem, at fra nu af, hvis de skærer os, skærer vi tilbage.
Hvis de skyder på os, sømmer vores hoveder mod en væg,
så vil de betale for det med deres eget blod.
Så vil de måske genoverveje.
Vi er også alle vrede.
Men vi er ikke krigere.
Det var Ravnene, tilbage i Tirnanoc.
- Det er længe siden. - Og se os nu.
Vi kæmper ikke for vores rettigheder.
Hvis Ravnene ikke gør noget, hvem gør så?
Hvem kan så?
Undskyld.
Ja! Ja.
Stop det så.
Okay.
Okay! Hvad vil du have af mig?
Jeg er her nu, ikke? Så kom nu.
Lad os gøre det.
Kom ud.
Kom ud, din grimme, gamle heks!
Vis dig selv!
Hvem er du?
Jeg ved ikke, hvad du forventede.
Darius. Philos ven.
Han skjulte mig her.
Han må have glemt, at en anden bor her.
Klart.
Selvfølgelig.
Jeg går.
Ja, klart, Darius.
I var soldater sammen i Anoun.
Vi kæmpede og tabte, ja.
Du må godt være her.
Undskyld mig?
Det er ikke mit hjem.
Ikke rigtigt. Så jeg har ikke...
Nå, I kæmpede i Tirnanoc,
og du fik nogle slemme ar som belønning, så...
Det ville ikke være anstændigt at afvise dig.
Tourmaline.
Okay.
Godt at møde dig...
Tourmaline.
- Kan du lide te, Darius? - Hvad?
Te?
Te.
Ja.
Jeg kan lide te.
Godt. Sæt dig.
Sæt dig. Sid.
Opkræv lånene, så snart du har kontrol over fabrikkerne.
Det bliver nemt at få arbejdspas til din familie nu.
- Få dem alle ud af The Row. - Ikke endnu.
Vil du lade dem være der, i det udendørs fængsel?
Du kan ikke ses som sympatisør.
Jeg var der i morges, i The Row.
Hvis du havde set det, Nilly...
Hvis du havde lugtet det...
Den frygtelige sygdom.
Selv de små dør.
Et øjeblik holdt jeg en lille alf.
Som havde Bás Dubh?
Det er en alfesygdom. Mennesker får den ikke.
Tåbelig risiko.
Nilly, den var så lille.
Den var hjælpeløs.
Og den vil dø på grund af mig, på grund af os...
Er du færdig?
Færdig med hvad?
At være svag.
Du har altid været blødhjertet.
Det er du den eneste, der nogensinde har ment.
Jeg er den eneste, der nogensinde har kendt dig.
- Når din far slog mig... - Fordi jeg opførte mig dårligt.
Når det var forbi, trøstede du mig altid,
selvom det betød, at du selv fik pisk.
Det var min skyld.
Hvis jeg havde været artig...
- Du var et barn. - Det var du også.
Vi var små. Vi havde ingen magt.
Men vi overlevede.
Det gjorde vi.
Og hvorfor det?
Fordi vi er stærke.
Stærkere end din far, stærkere end nogen af dem.
Ja.
Og vi lovede, at han ville betale for det, han gjorde mod os.
Ham og alle mænd som ham.
Ja.
Tænk på, hvor langt vi er kommet.
Alt, hvad vi har gjort for at sikre din magt og position.
Vil du virkelig risikere det?
- Nej. - Godt.
For ét fejltrin kunne betyde, at vi mister det hele.
Du er ikke kansler endnu.
Godnat.
Fergus?
Er det dig?
Hr. Spurnrose.
- Du fangede mig i et akavet øjeblik. - Pyt med alt det.
Du må hjælpe mig.
Du må vide, hvor min søster og hr. Astrayon er taget hen.
- Hvorfor skulle jeg vide det? - Du står stadig for hans aktiver her.
Du må have en måde at kommunikere med ham.
I så fald ville jeg ikke kunne sige det.
Jeg ved, hun elsker ham.
Det har jeg accepteret.
Det står klart, at Imogen ikke har behov for min accept
eller bekymrer sig om den forlegenhed, hendes handlinger har bragt mig.
Kan du forestille dig hele verden
tale om, at hun er stukket af med en puk?
Undskyld mig, sir, men jeg tjener en faun.
Jeg ved udmærket, hvad folk siger.
Ja.
Det er klart.
Men Imogen er den eneste familie, jeg har tilbage.
Og jeg vil hellere miste min stolthed end miste min eneste søster.
Det forstår jeg godt.
Så lad mig skrive til hende, det er alt.
Forklare min snæversynethed.
Hvis der er en chance for, at vi kan slutte fred, er jeg nødt til at forsøge.
Jeg har bekymrende nyt til dig.
Det sidste, jeg ved, er, at hr. Astrayon og frk. Imogen var ombord på Svanen,
da det blev kapret ud for Ragusas kyst.
Blev det kapret?
Det var en rebelsk Pagt-gruppe ved navn Det Ny Daggry.
Så Imogen er i...
- Er hun i fare? - Det ved jeg ikke, sir.
Men borgerkrigen derovre taget i betragtning,
så tror jeg ikke, hun ville modtage dit brev.
Klart.
Og du er ved, det er i Ragusa?
Jeg hørte det fra en fra Svanens besætning,
som blev løsladt uskadt.
Fergus...
...du er en loyal mand, og jeg vil ikke nedværdige din position,
men det er min eneste gestus.
Jeg beder.
Godtaget.
Kreatur-elskende tjener!
Jeg ved, Vignette ikke fortalte dig om stedet.
Er hun her?
Muligvis.
Det burde du ikke.
Jeg hørte nogen kalde dig Kaine. Er det rigtigt?
Oona var modig.
Jeg var der, da hun døde.
Hun må have vidst, det var hendes sidste chance.
For alle feerne i The Row.
Vignette må høre, hvad jeg har at sige.
så jeg går indenfor, men jeg spørger pænt.
Træd til side, tak.
Vignette?
Hvordan fandt du os?
Det var ikke et menneske, som dræbte Ravnene.
Siger du, det var en af os?
Jeg og Tourmaline fandt gerningsstedet.
I Saint Van Arragorns kirketårn. Intet menneske kunne komme derop.
- Tourmaline? - Hør nu bare.
Det er svært at forstå, men hun har haft syner.
Ægte syner.
Det har noget at gøre med den gamle haruspeks, heksen.
Det førte hende lige til ligene.
Spørg hende, hvis du ikke tror mig.
Pointen er, at morderen ikke var et menneske.
Det var et menneske, der dræbte Oona.
Sergent Dombey, ikke?
Nej.
Du kan ikke gå efter en panser.
Du aner ikke, hvilken lorteverden det ville skabe i The Row.
En værre verden end denne?
Hvad mere kan de gøre ved os?
Tal med dem.
Det her giver ingen mening.
Hvorfor skulle jeg det?
De har ret.
Du kender ikke politiet, som jeg gør.
Hvis du går efter en af dem, sætter de hele The Row i brand.
De vil komme efter os alle.
De vil aldrig acceptere dig som en af dem igen.
Det ved du godt, ikke?
Det handler ikke om mig.
Det tror jeg, det gør.
Det handler om os.
Om at jeg står her med mit folk.
Og du står der med et valg.
Er du med os eller med dem?
Tekster af: Jonas Kloch
Kreativ supervisor: Lotte Udsen