Kusten är klar på styrbordssidan.
Det finns verkligen inget att frukta.
Pakten är en civiliserad nation.
De hotade att sänka oss.
Varningsskott.
För att kräva samarbete. En formalitet. Det är ingen fara.
Medan vi seglar in i pakten med en bajonett i ryggen?
Pakten är en gammal, korrupt stat. Pengar styr den.
Allt kan köpas för ett pris, inklusive vår frihet.
- Det är så civilisationen fungerar. - Agreus, jag är burguisk...
Vi låg i krig med dem för bara några år sen. Och...
Vi två tillsammans, det vi är...
Det vi är?
Du är dotter till en fin familj,
och jag är rik. Det är allt som betyder nåt i slutändan.
Pengar och klass.
Kom in.
Vi går i hamn, sir.
- Var? - Ragusa, sir.
Utmärkt.
Många kontakter där. Det blir inga problem.
Min älskade, det är en vacker gammal stad och hamnen är faktiskt rätt charmig.
Ska vi gå upp?
RAGUSAS HAMN
Skynda på!
Ställ er på rad.
Fångarna redo.
Bra jobbat.
Bra jobbat, kamrater.
Detta är en skandal.
Har ni helt tappat kontrollen över era män, sir,
eller har de order om att stjäla min egendom?
Stjäla? Nej, det här är inte att stjäla.
Tänk på det som...
En omfördelning.
Löjtnant.
För bort Hennes Majestät.
- Nej. Rör mig inte. - Imogen, titta på mig.
- Det är okej... - Nej.
- För inte bort mig... - Rör henne inte!
- Nej! - Det räcker.
Agreus. Nej. Gör honom inte illa!
Imogen.
Det är osannolikt att en mänsklig mördare kan ha gömt kroppen så högt.
Har du hört ett ord jag har sagt?
Varje ord. Du säger att ni inte dödade nån på tåget.
Ingen. Även om det hade varit välförtjänt.
Jag räddade själv officerens liv.
Du tror i alla fall inte att nån av er gjort det.
Polisen kan försöka sätta dit oss.
Dina gamla polare skulle väl inte göra det?
Jo, om de tyckte att det var värt besväret
men de har tillräckligt för att hänga er för tågrånet.
- Tar du ens det här på allvar? - Ja.
Så vad tänker du göra åt det?
De har fest på Balefire ikväll.
Halva riksdagen kommer att vara där.
- Diplomater, dignitärer... - Vad har det med nåt att göra?
Du ska inte...
Inte ikväll.
Vet du nåt bättre tillfälle?
Jag vet inte. Aldrig?
Vi har pratat om det här.
Det är mitt sista kort.
Det snabbaste sättet att bli dödad.
Jag kan ta mig in på Balefire ikväll. Det kan vara sista chansen.
Du, jag är ledsen.
- Jag ville inte berätta så här. - Nej.
Du skulle hellre smita iväg och be en Mima berätta. Igen.
Vignette...
Det verkar som att du redan har bestämt dig.
Det verkar så.
Och jag är säker på att de förnäma jävlarna tar dig på orden.
En oäkta halvvittra som säger
att Jonah Breakspear inte har rätt till kanslerskapet.
Jag förväntar mig inte att bli välkomnad i familjen.
Men de får höra sanningen och det är det som räknas.
De kastar dig i ett hål och glömmer bort dig innan efterrätten är uppäten.
För helvete.
När det är över, när det är säkert, meddelar jag dig på nåt vis.
Jaså?
Från fängelset eller kyrkogården?
Snälla, bekymra dig inte för mig.
Den här gången gråter jag inte för dig.
- Då så. - Då så.
Philo.
Du är en dåre.
Be dina vänner att ligga lågt.
Imorgon kommer Balefire att ha större problem än Black Raven.
Akos!
- Hallå där. - Hallå.
- Hur mår du? - Bra.
Jaså?
Var är jag?
Varför har ni fört mig hit?
Vart ska ni? Jag pratar med er.
Ni där. Var är herrn i huset?
Leonora.
Mitt namn.
Du kan kalla mig Leonora.
Charmigt.
Nåväl, Leonora.
Var är husbonden?
Nånstans.
Är det han, officeren?
Varför har jag lämnats här?
Det får du säkert snart veta, ziska.
- Vad är det här för ställe? Vad sker här? - Jag berättar gärna. Ge mig de där.
Absolut inte. Förklara var jag är.
Det är ett hus.
Folk sover här.
Det här är köket.
Folk lagar mat här och äter ibland,
när maten är klar.
Jag vet vad ett kök är.
Jaså? Och kan du skala potatis?
Du behöver inte vara fräck.
Jag behöver svar.
Jag är trött, jag är väldigt långt hemifrån,
jag har ingen aning om var Agreus är,
och ingenting går ihop.
Hur kommer det sig, ziska?
Jag är burguisk.
Det menar du inte.
Det här verkar inte vara Pakten jag hört talas om?
- Jaså? - Nej.
Pakten är en sträng feodal stat och ett hemskt ställe.
Och så brukade det vara.
- Brukade? - Det var ett hemskt ställe.
Men så bröt en ny gryning in över vårt land.
Den Pakt du fick lära dig om är borta.
Nästan.
Men Pakten är så stark.
Människor är starka.
Deras regering var en parasit, som livnärde sig på dem.
Tills vi reste oss tillsammans och började driva undan den.
Du pratar om revolution?
Självklart.
Det var oundvikligt.
När folket väl insåg att de var fria och alltid hade varit det.
Vad hände med Paktens herrar?
Vill du skicka mig de där morötterna?
Snälla?
Tack.
Besvärar det dig så mycket att hjälpa mig?
Du är en tjänare.
Vi äter båda soppan, så varför inte laga den ihop?
Det är inte passande.
En Puck som älskare är väl heller inte passande?
Ursäkta mig?
Jag hörde att du anlände med en Puck.
Vilken skandal.
Det är inte ditt bekymmer.
Folk pratar, det är allt.
Deras egna liv är så fjuttiga,
att de måste förnedra dem som har det bra.
Är det vad du tror?
Agreus är den finaste man jag nånsin träffat, faun eller icke-faun.
Berätta det för skvallertanterna.
Låter som en man värd att känna.
Vill du stanna och äta kvällsmat?
Du har hjälpt till med soppan, vi borde dela den.
Jag vill inte ha soppa.
Jag vill träffa husbonden och jag kräver att få träffa Agreus!
För bort officerarna.
Du, du och du.
För Guds skull, löjtnant, vart för ni dem?
Om det är lösen ni behöver...
Vapen till vapenhuset.
Guld och silver till statskassan.
Förbannat sjöröveri.
När mina kontakter anländer går det illa för er.
Jaså, minsann?
Våra länder ligger inte längre i krig.
Det finns fördrag.
Detta strider mot varje sjöfartskonvention,
varje havsrätt som avtalats mellan civiliserade nationer.
Åt helvete med era fördrag.
Vi har en annan lag här.
Jag ska få er piskad för det här.
Löjtnant!
Jag hittade den.
Kaptenens loggbok.
Bra jobbat.
Vi letar
efter en Agreus Astrayon.
Ägare till The Swan.
Jag är Agreus Astrayon.
Så pass?
På hedersord.
Jag äger fartyget och dess besättning.
Nu...
Ni är skyldig mig en ursäkt,
så att vi kan lösa det hela som gentlemän.
Ni är en klassförrädare, mr Astrayon.
Ni har blod och svett på era händer.
Besättning på The Swan,
ni är befriade från ert anställningsavtal
och fria att gå.
Detta är bara ett missförstånd.
Mot väggen!
Skicka bud till greve Bozak, han känner mig.
- Ha barmhärtighet! - Tyst.
Snälla.
När han kommer hit, vet ni vad som kommer att ske?
Gör ni det?
Uppställning!
Lystring...
Ett!
Skyldra gevär!
Givakt!
- Välkommen till Burgue, ambassadören. - Tack.
Vänligen följ med mig.
Kansler Breakspear,
min nation står inför ett uppror där människor och älvfolk har förenats
i en grotesk, onaturlig pöbel kallad Ny Gryning.
Om detta pack tillåts segra,
skulle det vara en tidsfråga
innan de siktar in sig på Burgue.
Men de kommer inte att segra, kansler.
Och vårt symboliska inköp av vapen från Burgue
kommer att meddela världen
att konflikten mellan våra två nationer är över,
och att det är dags för en ny era av styrka, sammanhållning och allians.
Major Vir, inte sant? Trevligt. Runyan Millworthy till er tjänst.
Vi har träffats, sir. Här på Burgue.
För ungefär en månad sen.
- Ni kanske inte minns det. - Ursäkta.
Jag tror att jag minns. Firesdaybanketten.
Hur kan jag stå till tjänst?
Jag skulle vilja prata med er, diskret.
Ursäkta, jag är inte van vid diplomatiska formaliteter.
Inte jag heller, sir. Jag är militär.
Just det. Så tillåt mig att vara uppriktig.
Ert vapeninköp är väl knappast en symbolisk handling?
Sanningen är att ni är i desperat behov av militär assistans.
Låt mig vara uppriktig tillbaka, sir. Missta inte vår strategi för svaghet.
Officiellt sett är detta bara ett utbyte av vapen
mellan forna fiender.
En vänskapsgest.
Exakt, men inofficiellt, stämmer det inte
att Paktens produktivitet har saktat ned
genom utbredningen av denna Ny Gryning, med dess egalitära ideologier?
Ni förstår, sir, att jag måste foga mig efter ambassadören.
Självklart. Men rapporter om arbetsstörningar och brister
kommer att göra er ganska sårbara.
Nåväl, mr Millworthy.
I alliansens anda ska jag berätta för er i all uppriktighet
att inköpet av dessa gevär var mer än en symbolisk gest.
Vårt infanteri lärde sig genom bister erfarenhet
att Burguiska gevär var långt överlägsna våra egna.
Och vi tänker använda dem.
Mot Ny Gryning.
De är ett hot mot den naturliga ordningen.
Älvfolk och människor som slåss sida vid sida.
En motbjudande bondedagdröm.
Nåväl, låt mig fråga, hur tänker ni besegra denna dagdröm?
Som jag förstår det, mr Millworthy,
drömmer inte de döda.
Vem tror ambassadören att han är?
Förväntar sig att vi tror
att han vill köpa våra vapen av symboliska skäl.
Jag antar att det är därför han vill ha 200 ton symboliskt krut.
Vi vet att hans armé åkt på stryk, att han behöver vapnen.
Han vet att vi vet.
Precis. Att låtsas motsatsen är att förolämpa vår underrättelsetjänst.
Men det kanske ändå finns en fördel i att gå samman med Pakten i deras krig.
Vad då för fördel?
Ingen skulle kalla till val för att avsätta en krigskansler.
För Guds skull. Tror du att jag så gärna vill ha jobbet?
Vi skulle faktiskt inte gå i krig.
Bara sälja vapnen till dem.
Sophie, vi hatar Pakten. Vi slogs mot dem i åratal.
Men Ny Gryning kan bli ett ännu större hot.
Deras galna föreställningar kan sprida sig som en löpeld.
Bättre att bekämpa infektionen i Pakten än i Burgue.
Räcker våra gevär i deras händer för att mota Olle i grind?
Nej.
Inte om vi också beväpnar Ny Gryning.
Med båda sidor nedslagna,
kan våra arméer återta Tirnanoc.
Gud hjälpe den dåre som underskattar dig.
Du ser framtiden lika tydligt som jag.
Vi tänker det båda två.
Jag är bara den som säger det högt.
Och din far ville alltid återta Tirnanoc.
Du kan skriva in dig själv i historien som den man,
som den kansler, som gjorde oss till ett imperium igen.
Det var nåt han aldrig lyckades med.
Vem behöver en profetia
när man kan se en möjlighet och utnyttja den?
- Tror du att Parlamentet vågar det? - De hatar Pakten.
Ditt parti är alltid emot krig. Hur ska du övertala dem?
Jonah, du har en ful ovana att underskatta mig.
Eller så kan du missa chansen.
Vänta på nästa val, som du kanske förlorar,
och återgå till ditt gamla liv.
Jag stöttar dig oavsett, självfallet.
Ert beslut, kansler.
Försvinn.
Vi fick lite problem.
Ska du inte hedra överenskommelsen?
Försök inte att göra er lustig, mr Philostrate.
Vi älvor håller våra löften, till skillnad från er typer.
Men dessa bostäder är tillfälliga, uppfattat?
Det är tjurskalligt och desperat.
Han lider så mycket att han är oresonlig, nu blir han dödad.
Själviske skitstövel.
Det måste finnas nåt annat sätt.
Några idéer?
Inga för tillfället, Vin. Förlåt.
Hur är det med den döde mannen, den mördade soldaten?
Det går inte ihop.
Tja, jag vill inte säga nåt, men...
Dahlia har tittat snett på dig sen räden.
Nej då.
Hon skulle väl inte döda nån och skylla på mig, försätta oss i fara,
av ren illvilja?
Nej! Herregud, nej, Vignette.
Det skulle jag aldrig tro.
Ni kan gå, Wilson,
om det inte är nåt mer.
Ma'am.
Nilly?
Du borde ha väntat tills det blev mörkt. Tänk om nån såg dig?
Jag tog med lite paj.
Här.
Fortfarande varm.
Du är hungrig.
Jag borde ha kommit tidigare.
Tjänstefolket var överallt.
Om du ertappas med att gömma mig här...
Jag var tvungen att träffa dig.
Jag ska dricka te med fabriksägarna i eftermiddag.
Hur mycket har vi kvar?
Sjuhundratusen gulden.
Lite mer om vi säljer hästarna.
- Kommer det att räcka? - Det får det göra.
Ditt hår ser hemskt ut.
Jag har inte din talang.
- Tummen mitt i handen. - Jag ordnar det.
Det är bäst att de tittar på ditt söta ansikte, inte det finstilta.
Jag har gjort diskreta förfrågningar
angående din bror och var han finns i The Row...
Han är envis som hornen är hårda.
Han dyker upp när han gjort av med alla stiver.
Är du inte orolig?
Han överlever.
Det gör vi alla.
Bara lite mer jobb att göra nu.
Snart är det över.
Jag lovar.
Darius.
Titta vad en Puck släpat in.
Kul att se dig igång.
Varför dröjde du?
Jag är inte polis längre. Det var bara så jag kunde få ut dig.
Jag är inte ens människa längre.
Visst.
Dumma mig.
Det är du som har problem.
Jag hade fullt upp med att bli spöad,
svälta, frysa ballarna av mig i fängelset,
men jag är ledsen att höra att du förlorat jobbet.
Är det basilianskt lamm?
Var det så illa där inne?
De jävlarna fick veta att marroken som bet mig var ett Pakt-vapen.
Så de gjorde tester...
...varje dag.
De fick mig att göra saker.
De placerade andra fångar,
tillsammans med mig.
De kom in...
Men de kom inte ut.
Jag är ledsen, Dari, jag försökte.
Vad fan vill du att jag ska säga?
Jag gjorde allt för att få ut dig.
Var det före eller efter du slutade som polis och lämnade mig att dö?
Okej.
- Jag ska låta dig vara ifred. - Vart ska du?
Tror du att du är den första idiot som tänker med kuken?
Det var inte så.
Är du klar, eller hade du tänkt äta mig också?
Jag tar av mig skjortan, lättare så.
Kom igen.
Lämna stövlarna på, det gör det knaprigt.
Faktiskt...
Jag skulle kunna äta tre såna till.
Lite blodigare.
Och ett gömställe vore bra.
Du är trygg här. Jag har ett avtal med hyresvärden.
Jag känner igen den blicken.
Vad har du i kikaren?
Jag tänker öppna The Row.
Du? En halvblodsoäkting?
Du tittar på Absalom Breakspears oäkta halvblodsson.
Mer te, mr Marlow?
Ja, tack.
Mina herrar, tack för att ni kom.
Jag inser att kanslerns politik har gjort er bestörta.
Miss Longerbane, utan vittror som kan arbeta i våra fabriker och butiker,
har många av oss varit tvungna att stänga våra företag.
Tja, jag låtsas inte förstå hur affärer fungerar, mina herrar,
men jag tycker att vi måste stödja kanslerns politik.
- För Burgues bästa. - Burgues bästa?
Politiken har inte gjort annat än att driva upp kostnaderna.
Ursäkta om jag är motvalls,
men var det inte igår som ett gäng älvor rånade ett av våra tåg?
Om de kan göra det, vilken förödelse kan de inte förorsaka
om de tillåts ströva fritt i vår stad?
Gårdagens avrättningar skickade rätt budskap.
Försiktighetsåtgärder är en sak, miss Longerbane,
men vi är män med familjer att föda.
Självklart.
Och barn att hålla i trygghet.
Jag förväntar mig aldrig att ni ska behöva lida för er lojalitet mot partiet.
Jag anser att lojalitet bör belönas.
Så, i lojalitetens namn,
vill jag öka min bortgångne fars investeringar i era fabriker.
Jag har redan gett erbjudandet till andra partimedlemmar.
De har alla accepterat.
Det här kontraktet ökar er ägarandel i min fabrik
med ett ansenligt belopp.
Det är ni som är affärsmän,
men jag kan knappast låna utan säkerhet,
det förstår ni säkert?
Men med vittrorna instängda på The Row har vi fortfarande ingen arbetskraft.
Och utan billig arbetskraft,
kan vi omöjligen återbetala er.
Mina herrar, jag ska berätta en liten hemlighet för er.
Jag tror att jag kan övertala kanslern att skicka hjälp till Pakten
i dess kamp mot Ny Gryning.
När det sker,
behöver vi full kapacitet på industrin.
Det kommer att göras undantag
för erfarna älvarbetare att återvända till fabrikerna.
Och ni, mina herrar,
kommer att tjäna en förmögenhet.
Men att hjälpa Pakten
skulle gå emot allt er far stod för.
Jag är inte min far, mr Fletcher.
Jag är så tacksam att ni alla har valt
att stödja mitt ledarskap i dessa oroliga tider.
Jag viker aldrig från din sida.
Jag skulle byta plats med dig om jag kunde.
Jag älskar dig.
Utan dig är jag...
En fjant.
Min fjant.
Det är okej.
Jag är här för dig. Jag lämnar dig inte.
Är du okej, raring?
Det dröjer inte länge.
Det kanske fortfarande finns ett sätt att hämnas på de burguiska svinen.
Vad menar du?
Jag tror att jag har en plan. Jag kommer att behöva er hjälp. Båda två.
Vi ber om deras hjälp och de skjuter flickan?
De är jävla monster, Dahlia.
Människorna förändras inte.
Vignette var en idiot.
Se upp!
Fortsätt.
Den här vägen.
Agreus?
Jag trodde inte att vi skulle ses igen.
- Vad är det här för ställe? - Just nu är det hemma.
Hemma? Ska vi bo här?
Männen sa att vi måste dela med två andra familjer.
Dela det?
Tills jag kan lösa ut oss.
Det måste finnas nåt sätt att använda skeppet som lösen,
och frita besättningen.
Vad är problemet? Är du okej?
Ja. Självklart. Ja, jag ska försöka.
Och du? Vad hände?
- Tja... - Sitt här.
Det var högst förbryllande.
De förpassade mig till ett hus och försvann sen igen.
Vad då för hus? Jag förstår inte.
Inte jag heller. De lämnade mig där som bagage.
Den enda som talade med mig var en gammal tjänare.
Försökte få mig att skala potatis,
och fällde sen några väldigt näsvisa kommentarer...
Om vad?
Om oss, faktiskt.
Kände hon till oss?
Ja.
Det var hemskt underligt.
Hon talade inte som en tjänare.
Hon talade om revolution.
Som att hon studerade mig för att se hur jag skulle svara.
- Hon testade dig. - Ja.
Kanske. Jag...
Jag vet inte vad jag ska tro.
Hon hade ett brutet horn. Hon sa att hon hette Leonora.
Leonora?
Ja.
Den här kvinnan?
Är det hon?
Ja.
Ja, det är det.
Men vem är hon?
Jag kunde inte vakna,
hur mycket jag än försökte, och sen...
Hon andades ut nåt in i mig...
Plötsligt var det som att jag var inuti nån annan...
...och såg vad de såg.
Förlåt, Mima. Jag visste inte vart jag skulle vända mig.
Du gjorde rätt i att komma till mig, barn.
Är du säker på att du såg Aoife Tsimani?
Jag håller på att bli galen, va?
Kanske nåt värre.
En Haruspex kraft kommer från döden.
Det är en mörk magi.
Det sägs att Tsimani trollade fram besten som dödade henne,
och det gick rykten om att för de som var villiga att betala,
tog hon sig in i andras sinnen och tvingade dem att göra saker.
Onda saker.
Säger du att hon är i mitt huvud?
Hur då? Hon är död. Jag såg henne dö.
Får jag?
Snälla?
Mima?
Du sa att du såg Tsimani dö?
Var du närvarande?
Ja, det var jag.
När hon dog,
överlämnade hon sin kraft till dig.
Men jag vill inte ha den.
Jag vill inte ha nåt med den att göra.
För din skull hoppas jag inte det.
För att synen är en förbannelse
och att acceptera ondska är att bli ond.
Oona är villig att offra sitt liv för detta.
Liksom Kaine, Phaedra och jag.
Dahlia, vi har en chans att kasta deras hyckleri tillbaka i ansiktet på dem.
Med din välsignelse vill vi anfalla dem.
Ikväll.
Bröder och systrar...
...i månader har vi sett våra älvbarn svälta i smutsen,
vår andedräkt stulen av Bás Dubh medan de förbaskade benburna trampar på oss.
Men de glömmer...
...vilka vi är.
Vi kommer att ta vårt blod och vår smärta
och köra upp dem rakt i deras burguiska näsor.
Låt dem lukta på vårt lidande.
Låt dem få smaka på det.
Se hur de gillar det.
Vignettes plan är modig och lysande.
Utan rum för ett enda misstag.
Så jag kommer att leda räden mot Burgue.
Dahlia.
Dahlia, snälla.
Du får inte riskera ditt liv.
De ser alla upp till dig.
Jag kan ta mig an det.
Jag skulle ge mitt liv för Raven.
Men inte jag?
Det verkar som att du ännu är förvirrad över vem som är ansvarig här.
Som att du ser dig själv som en ledare.
Jag klipper av dig vingarna om du försöker.
- Vänta... - Dra åt helvete.
Eller fortsätt gnälla.
Se vad som händer.
Vi får det att fungera. Jag lovar.
Vi måste.
Så du lyckades inte vädja till hans samvete?
Tyvärr inte.
Nå...
Du försökte.
Du vet, jag kan känna din mamma.
Hon är stolt över dig, som din pappa skulle vara.
Jag ska hålla dig om ryggen och kräva en parlamentarisk utredning.
Det är min rättighet, åtminstone som medborgare.
Och med tillräckligt många vittnen, som din Puckvän, Afissa, tja...
Vad som än händer oss, kommer sanningen fram till slut.
Förmodligen.
Förhoppningsvis.
Är du säker på att du vill göra det här?
Jag vill inte.
Jag måste.
Hur känns det på Burgue-sidan av floden?
Det luktar definitivt bättre.
Vi ber alla för er, mr Spurnrose.
Tack, frun.
Har ni inte hört nåt från er kära syster?
Nej, ni förstår, jag har använt mig av alla resurser
och myndigheterna gör vad de kan för att rädda min kära Imogen,
men hennes kidnappare var hal som en ål,
en välbeställd faun, och han har hittills undgått rättvisan.
En Puck med pengar. Det är så här det blir då.
Primitiv åtrå för våra kvinnor.
Förlåt. Ursäkta mig frun, men den tanken är så...
Stackaren.
Om bara kanslern hade låst in älvfolket tidigare.
Ja, om det vore så väl.
Bara för att hon är oppositionsledare tycker vi inte olika om allt.
Jag kan tänka mig att damen har fantastiska övertalningsförmågor.
Hon behöver nog knappast yttra ett ord.
Ambassadören, men när jag gör det...
Då kommer ni att skälva som oss andra.
Damer och herrar...
Skjut dem!
- Jag kan inte få till en ren träff! - Skydda kanslern!
Njuter alla av middagen?
Ni vet inte vad det innebär att gå hungrig.
Men det gör vi.
Minns ni oss? Vi svettades i era fabriker. Skötte era barn.
Och nu svälter vi i era getton medan ni alla proppar er fulla.
Det här är Oona.
Hon håller på att dö på grund av Bás Dubh.
På grund av er.
Det gör ont att se, eller hur?
Man vill helst inte se röran, skiten och blodet.
Det är ju inte trevligt?
Titta inte bort!
Detta är Bás Dubh.
Älvorna dör i drivor. Ingen medicin. Ingen utväg.
Deras familjer tvingas se dem ruttna och skrika och dö.
Titta lite närmare på vad ni gör mot oss.
Kom igen, älskling.
Flyg.
Nej!
Farväl, min älskling.
Kände du till Black Ravens plan?
Det var min plan.
- Vignette! Är du där? - Det är okej.
Du måste komma fort.
Sätt inte upp dem sådär. Det finns barn här. Ta ner dem!
- Ta ner dem. - Titta vad de har gjort.
Människorna.
De dödade Dahlia och Bolero.
Undertexter: Sara Ritzén Awunor
Kreativ ledare Bachar Haj Bakir