A jobb oldal tiszta.
Nincs mitől tartani.
A Paktum civilizált ország.
El akartak minket süllyeszteni.
Csak azt akarták,
hogy engedelmeskedjünk. Puszta formalitás. Nem vagyunk veszélyben.
Bajonettel kényszerítenek, hogy a Paktumba hajózzunk.
A Paktum régi, korrupt állam, a kerekeit a pénz olajozza.
Mindennek van ára, még a szabadságunknak is.
-Így működik a világ. - Agreus, én burgue-i vagyok.
Pár éve még harcban álltunk velük.
Mi pedig együtt, nos...
Mi van velünk?
Jó családból származó lány vagy,
én pedig gazdag. Végeredményben csak ez számít.
A pénz és a származás.
Gyere!
Uram, beérkeztünk a kikötőbe.
- Hová? - Ragusába, uram.
Nagyszerű.
Sok itt az ismeretségem. Nem lesz gond.
Gyere, szerelmem! Gyönyörű a város, a kikötő pedig varázslatos hangulatú.
Menjünk fel!
RAGUSA KIKÖTŐJE
Mozgás!
Gyerünk!
Haladj már!
Sorban.
A foglyok készen állnak.
Szép munka.
Szép munka, elvtársak!
Ez felháborító!
Nem hallgatnak önre az emberei, uram?
Vagy parancsot kapott arra, hogy ellopják, ami az enyém?
Lopni? Ez nem lopás.
Ez inkább
újraelosztás.
Hadnagy úr!
Vigyék el őfelségét!
- Nem! Ne nyúljon hozzám! - Imogen, nézz rám!
- Semmi baj! - Nem!
- Ne vigyenek el! - Engedjék el!
- Ne! - Elég!
Agreus! Ne bántsák!
Imogen!
Ha ember lenne a gyilkos, nem tudta volna ilyen magasra rakni a testet.
Hallottad egyáltalán, mit mondtam?
Minden szavad. Azt mondod, senkit nem öltetek meg a vonaton.
Senkit. Bár van, aki szerint megérdemelték volna.
Én magam mentettem meg a rendőr életét.
Szerintem te úgy véled, hogy nem a társaid voltak.
Talán a rendőrség áll az ügy mögött.
A régi haverjaid nem tehették?
Megtennék, ha szerintük megérné,
de már a vonatrablásért is felköthetnének titeket.
- Ezt most te komolyan veszed? - Igen.
Akkor mit akarsz tenni?
Bált rendeznek a Balefire-ben ma este.
A parlament fele ott lesz.
- Diplomaták, magas rangú személyek... - Mi köze ennek az egészhez?
Te nem...
Ne ma este!
Szerinted mikor lenne jobb?
Nem tudom. Soha?
Ezt már megbeszéltük.
Ez az egy ütőkártyám maradt.
Így tudod magad a leggyorsabban megöletni.
Be tudok jutni a Balefire-be. Talán soha nem lesz még egy ilyen alkalom.
Ne haragudj rám!
- Nem így akartam neked elmondani. - Nem.
Szívesebben osontál volna el, hogy másnak kelljen elmondania. Megint.
Vignette...
Úgy tűnik, hogy te ezt már eldöntötted.
Úgy tűnik, hogy igen.
És gondolom, a gazdag rohadékok még majd komolyan is vesznek.
Egy félvér korcs, aki azt állítja,
hogy Jonah Breakspearnek semmi joga nincs kancellárnak lenni.
Nem várom el, hogy a család meghívjon uzsonnára.
De legalább megtudják az igazságot, és ez az, ami számít.
Bezárnak egy lyukba, s a vacsora végére már el is felejtenek.
Rohadj meg!
Ha már biztonságban leszek, üzenek érted.
Igen?
A börtönből vagy a temetőből?
Miattam ne fáraszd magad!
Most már nem fogok sírni utánad.
- Jól van. - Rendben.
Philo!
Megőrültél.
A barátaid rejtőzzenek el!
Holnap a Balefire-nek nagyobb gondja is lesz a Fekete Hollónál.
Akos!
- Szia! - Helló!
- Hogy vagy? - Jól.
Igen?
Mi ez a hely?
Miért hoztak ide?
Hova mennek? Magukhoz beszélek.
Te ott! Hol van a ház ura?
Leonora.
A nevem.
Hívj nyugodtan Leonorának!
Milyen furcsa!
Jól van, Leonora.
Hol van a ház ura?
Valamerre.
Ő az? A rendőr?
Miért hagytak engem itt?
Hamarosan biztos megtudod, édesem.
- Mi ez a hely? Mi történik itt? - Szívesen elmondom. Add azokat ide!
Semmi esetre sem. Mondd el, mi ez a hely!
Ez itt egy ház.
Emberek alszanak benne.
Ez itt a konyha.
Itt főzni szoktunk meg néha enni,
amikor kész az étel.
Tudom, mi az a konyha.
Tényleg? És a krumplit ismered-e?
Nem kérek a szemtelenkedésedből.
Válaszokat kérek.
Fáradt vagyok, távol vagyok az otthonomtól,
fogalmam sincs, hogy hol van Agreus,
és minden olyan zavaros.
Vajon miért, édesem?
Burgue-i vagyok.
Milyen meglepő.
Az iskolában nem ezt tanultuk a Paktumról.
- Nem? - Nem.
A Paktum szigorú feudális állam, szörnyű hely.
Az is volt.
- Volt? - Szörnyű hely volt.
Aztán eljött egy új kor hajnala.
A régről ismert Paktum már nem létezik.
Vagyis szinte nem.
De a Paktum erős.
Az emberek az erősek.
A kormány csak egy rajtunk élősködő parazita volt.
De aztán összefogtunk, és elsöpörtük a szemetet.
Úgy érted, forradalom volt?
Persze.
Elkerülhetetlen volt.
Mikor az emberek rájöttek, hogy szabadok, és mindig is azok voltak.
Mi történt a Paktum nagyuraival?
Ideadnád a répát?
Kérlek.
Köszönöm!
Nem szívesen segítesz nekem, ugye?
Szolgáló vagy.
Mindketten eszünk a levesből. Miért ne segíthetnél elkészíteni?
Nem helyénvaló.
Egy patás szerető sem helyénvaló.
Hogy mondod?
Hallottam, hogy egy patással érkeztél.
Nem semmi botrány.
Nem tartozik rád.
Az emberek pletykálnak.
Nem túl izgalmas az életük,
ezért kikezdik azokat, akikkel valami jó történik.
Úgy véled?
Agreusnál nemesebb férfival még soha nem találkoztam.
Ezt megmondhatod a pletykafészkeknek!
Szívesen megismerném.
Nem maradnál vacsorára?
Segítettél levest főzni, ehetnél belőle.
Nem kérek levest.
A ház urával akarok beszélni, és látni akarom Agreust!
Vigyék el a tiszteket!
Te, te és te.
Az ég szerelmére, hadnagy, hová viszi őket?
Ha váltságdíjat akar...
A fegyverek a fegyvertárba mennek.
Az arany és az ezüst a kincstárba.
Ez kibaszott rablás.
Ha megjönnek az ismerőseim, meg fogja járni.
Valóban?
Az országaink már nem állnak hadban.
Békét kötöttünk.
Ez ellenkezik a civilizált nemzetek által kötött
minden tengeri egyezménnyel, a tenger minden törvényével.
Ki nem szarja le az egyezményeket?
Saját törvényeink vannak itt.
Ezért megkorbácsoltatom.
Hadnagy úr!
Megtaláltam.
A kapitány naplója.
Szép munka!
Agreus Astrayont
keressük.
A Hattyú tulajdonosát.
Én vagyok Agreus Astrayon.
Tényleg?
Esküszöm.
Enyém a hajó és a társaság.
Akkor most
kérjen tőlem bocsánatot,
és úriemberekként rendezzük a dolgot!
Ön osztályáruló, Astrayon úr!
Több száz ember vére és verejtéke szárad a lelkén.
A Hattyú legénysége
mostantól nem áll az ön alkalmazásában,
és szabadon távozhatnak.
Ez csak egy félreértés.
Falhoz!
Keressék Bozak grófot, ő kezeskedni fog értem.
- Irgalmazzanak! - Csendet!
Kérem!
Tudják, mi lesz önökkel, ha ideért?
Tudják?
Első sor felkészülni!
Lábhoz...
és üt!
Fegyvert fel!
Vigyázz!
-Üdvözöljük a Burgue-ben, nagykövet úr! - Köszönöm!
Kérem, jöjjön velem!
Kancellár úr,
országomban felkelés tört ki, ami az embereket és a tündéreket
a Virradat nevű furcsa, természetellenes szervezetbe egyesítette.
Ha hagyjuk, hogy ők győzedelmeskedjenek,
csak idő kérdése,
hogy a Burgue felé kezdjenek kacsingatni.
De nem fognak győzedelmeskedni.
A Burgue-tól vásárolt fegyvereknek szimbolikus értéke van,
hisz tudatják a világgal,
hogy nemzeteink többé már nem ellenfelek,
és új korba léptek, amelyben az erő, az egység és a szövetség az úr.
Vir őrnagy, ugye? Örvendek. Runyan Millworthy, szolgálatára.
Már találkoztunk itt a Burgue-ban.
Úgy egy hónapja.
- Biztos nem emlékszik. - Bocsásson meg!
Azt hiszem, meg is van. A tűznapi bál.
Miben segíthetek önnek?
Szeretnék önnel négyszemközt beszélni.
Bocsásson meg, de nem ismerem a diplomáciai formalitásokat.
Én sem, uram. Katona vagyok.
Érthető. Engedje meg, hogy nyíltan beszéljek.
A fegyvervásárlás nem is annyira szimbolikus, ugye?
Az igazság az, hogy önöknek nagy szüksége van katonai segítségre.
Engedje meg, hogy én is nyíltan szóljak! Ne higgye, hogy ez a gyengeség jele!
Hivatalosan ez nem más, mint fegyvercsere
két korábbi ellenfél között.
Baráti gesztus.
Pontosan, de nem hivatalosan tán nem igaz,
hogy a Paktum iparát lelassította
ennek a Virradatnak és egalitárius eszméinek a terjedése.
Biztos megérti, uram, hogy vissza kell térnem a nagykövethez.
Persze. Bár a sztrájkokról és munkaerőhiányról szóló jelentések
igen sebezhetővé teszik önöket.
Jól van, Mr. Millworthy.
A szövetséges együttműködés szellemében nyíltan bevallom önnek,
hogy a fegyvervásárlás nem pusztán szimbolikus gesztus volt.
Gyalogságunk nagy áldozatok árán tanulta meg,
hogy a burgue-i fegyverek jobbak, mint a mieink.
Mi pedig fel akarjuk őket használni.
a Virradat ellen.
A természetes rendet fenyegetik.
Tündérek és emberek vállvetve harcolnak.
Sértő paraszti ábránd.
Hadd kérdezzem meg, hogyan tervezik szétoszlatni ezt az ábrándot?
Úgy hallottam, Mr. Millworthy,
hogy a halottak nem ábrándoznak.
Mit gondol a nagykövet magáról?
Elvárja, hogy elhiggyük,
hogy fegyvereinket szimbolikus célból veszi meg.
Gondolom, ezért is kell neki 200 tonna szimbolikus puskapor.
Tudjuk, hogy a serege vesztésre áll. Tudjuk, hogy kellenek neki a fegyverek.
Ő is tudja, hogy tudjuk.
Így van. A hírszerzésünket sérti meg azzal, hogy úgy tesz, hogy nem így van.
Ettől függetlenül talán van előnye annak, ha a Paktumot támogatjuk ebben.
Milyen előnyünk származhat ebből?
Nem fognak választást követelni, hogy elmozdítson egy háborús kancellárt.
Atya ég! Te azt hiszed, ennyire kancellár akarok lenni?
Ténylegesen nem kell harcolnunk.
Csak fegyvereket adunk el nekik.
Sophie, mi gyűlöljük a Paktumot. Évekig harcoltunk ellenük.
De ez a Virradat nevű csőcselék még rosszabb is lehet.
Az ilyen őrült eszmék igen gyorsan terjednek.
Jobb, ha a mételyt még a Paktumban legyőzzünk.
Vajon elég a sikerhez az, ha a fegyvereinket a kezükbe adjuk?
Nem.
Nem, ha a Virradatnak is adunk fegyvereket.
Akkor pedig a harc holtpontra jut,
mi pedig visszafoglalhatjuk Timanocot.
Az istenek segítsék azt a bolondot, aki alulbecsül téged.
Te is ugyanolyan tisztán látod a jövőt, mint én.
Mindketten ugyanazt gondoljuk.
Csak én ki is mondom hangosan.
És apád célja is mindig Timanoc visszafoglalása volt.
Úgy kerülhetsz be a történelemkönyvekbe, mint az ember...
mint a kancellár, aki alatt újra birodalom lettünk.
Ez még apádnak sem sikerült.
Minek ide prófécia,
ha képes vagy meglátni és megragadni a kínálkozó lehetőséget?
- Szerinted a képviselők belemennek? - Gyűlölik a Paktumot.
A te pártod mindig a háború ellen van. Hogy fogod őket meggyőzni?
Jonah, te rendszeresen alábecsülsz engem.
Akár ki is hagyhatod ezt a lehetőséget.
Megvárhatod a következő választást, amit akár el is veszíthetsz,
és akkor visszatérhetsz a régi életedhez.
Bárhogy döntesz is, én támogatlak.
Ez az ön döntése, kancellár.
Kifelé!
Némi problémánk akadt.
Nem fogod betartani az egyezségünket?
Ne humorizáljon velem, Philostrate uram!
Mi tündérek mindig betartjuk az ígéreteinket, nem úgy, mint maguk.
De ez a szállás átmeneti, világos?
Önfejű és kétségbeesett.
A fájdalomtól nem tud tisztán gondolkodni, és még meg is öleti magát.
Önző gazember!
Biztos van más megoldás.
Van valami ötleted?
Még nincs, Vin. Bocsi!
Mi a helyzet azzal a megölt katonával?
Nem illik a képbe.
Nem szívesen mondom, de...
Dahlia a rablás óta pipa rád.
Nem tudom elképzelni.
Képes lenne ölni, hogy rám fogja, veszélybe sodorva mindenkit,
csak mert haragszik rám?
Nem! Dehogy, Vignette!
Ilyesmi soha eszembe se jutna.
Elmehet, Wilson,
ha nincs más.
Asszonyom!
Nilly?
Várnod kellett volna sötétedésig! Mi lett volna, ha meglátnak?
Hoztam neked disznósajtot.
Tessék!
Még meleg.
Biztosan éhes vagy.
Hamarabb is jöttem volna,
de mindenütt szolgák vannak.
Ha rajtakapnak, hogy itt rejtegetsz...
Látni akartalak.
Délután néhány gyártulajdonossal teázom.
Mennyi pénzünk maradt még?
Hétszázezer gulden.
Egy kicsivel több, ha eladjuk a lovakat.
- Elég lesz? - Elégnek kell lennie.
A hajad szörnyen néz ki.
Nekem nincs hozzá olyan érzékem, mint neked.
- Kétbalkezes vagyok. - Hadd csináljam meg!
Jobb, ha a csinos pofidra koncentrálnak, és nem a részletekre.
Finoman körbekérdeztem,
hogy mi lehet a bátyáddal, és hol lehet a soron...
A feje pont olyan kemény, mint a szarva.
Elő fog kerülni, ha minden pénzét elköltötte.
Te nem aggódsz miatta?
Túléli.
Mind túléljük.
Már csak egy kis munka van hátra.
Hamarosan vége lesz.
Ígérem.
Darius!
Mi az ördögöt keresel te itt?
Jó látni téged.
Mi tartott ilyen sokáig?
Már nem vagyok rendőr. Ennyit tudtam tenni, hogy kikerülj.
Már nem is vagyok ember.
Tényleg.
Milyen bolond is vagyok.
Csak neked vannak gondjaid.
Engem péppé vertek,
éheztettek, megfagyasztottak a börtönben,
de most szomorúan hallom, hogy elvesztetted az állásod.
Az ott bazili bárány?
Annyira rossz volt bent?
A rohadékok rájöttek, hogy a vérfarkas, ami megharapott, a Paktum fegyvere volt.
Ezért minden nap
kísérleteztek rajtam.
Szörnyű dolgokat csináltattak velem.
Összezártak
más foglyokkal.
Bejöttek a cellába,
de ki már nem mentek.
Sajnálom, Dari, én igyekeztem.
Mi a francot vársz tőlem?
Megtettem mindent, hogy kihozzalak.
Azelőtt vagy azután, hogy visszaadtad a jelvényed?
Jól van.
- Most magadra hagylak. - Hová mész?
Azt hiszed, te vagy az első hülye, aki a farkával gondolkodik?
Nem ez történt.
Befejezted, vagy engem is meg akarsz enni?
Leveszem az ingem, ha úgy könnyebb.
Gyerünk!
A csizma maradhat, úgy lesz mit rágni.
Igaziból...
Jól jönne még vagy három.
Egy kicsit véresebben.
Meg valami búvóhely is kellene.
Itt biztonságban vagy. Megegyeztem a főbérlővel.
Ismerem ezt a nézést.
Mit tervezel?
Kitaláltam, hogy nyithatnám meg a sort.
Te? Egy félvér korcs?
Absalom Breakspear félvér fattya áll előtted.
Még teát, Mr. Marlow?
Igen, kérek.
Köszönöm, hogy eljöttek, uraim!
Tudom, hogy megdöbbenéssel fogadták a kancellár rendelkezéseit.
Mivel nincsenek korcsok, akik a gyárakban és üzletekben dolgozzanak,
sok vállalkozásnak le kellett húznia a rolót.
Nos, én persze nem sokat tudok az üzlet világáról, uraim,
de azért úgy vélem, támogatnunk kellene a kancellár politikáját.
- A Burgue érdekében. - A Burgue érdekében?
A rendelkezés eredményeként nőttek a vállalkozások kiadásai.
Ne haragudjon, hogy ellent mondok,
de nem épp tegnap rabolta ki egy szárnyasbanda az egyik vonatunkat?
Ha ezt megtehetik, milyen kárt okoznának,
ha szabadon járhatnának a város utcáin?
A tegnapi kivégzések üzenete egyértelmű volt.
Persze kellenek az óvintézkedések,
de nekünk is etetnünk kell a családunkat.
Hát persze.
És vigyázni kell a gyerekekre.
Nem szeretném, hogy azért szenvedjenek, mert hűek a párthoz.
Hiszem, hogy a hűségnek ára van.
Ezért a hűség nevében
szeretném növelni néhai apám befektetéseit.
Pártunk más tagjainak is felajánlottam ezt.
Mind elfogadták.
Ezzel a szerződéssel jelentősen megnő a részesedése
a gyáramban.
Önök üzletemberek,
de nem várhatják, hogy biztosíték nélkül
adjak önöknek kölcsönt.
De a korcsok nem jöhetnek ki a Sorról, így még mindig nincs, aki dolgozzon.
Olcsó munkaerő nélkül pedig
esélyünk sincs, hogy törlesszük a kölcsönt.
Uraim, elárulok önöknek egy kis titkot.
Úgy vélem, meg tudom győzni a kancellárt, hogy támogassa a Paktumot
a Virradat elleni harcban.
Ha pedig ez megtörténik,
minden gyárnak teljes kapacitással dolgoznia kell.
Felmentést kapnak
a szakképzett tündérmunkások, és visszatérhetnek a gyárakba.
És önök, uraim,
egy vagyont kereshetnek.
De ha segítünk a Paktumnak,
akkor az teljes egészében szembemegy az ön apjának elveivel.
Én nem az apám vagyok, Mr. Fletcher.
Hálás vagyok, hogy úgy döntöttek,
beállnak mögém ezekben a nehéz időkben.
Soha nem foglak elhagyni.
Ha cserélhetnék veled, megtenném.
Szeretlek.
Nélküled...
Bolond vagy.
Az én bolondom.
Semmi baj.
Minden rendben.
Itt vagyok veled. Nem hagylak el.
Jól vagy, édes?
Már nem tart sokáig.
Talán még van rá mód, hogy visszavágjunk azoknak a burgue-i rohadékoknak.
Mire gondolsz?
Azt hiszem, van egy tervem. De segítenetek kell! Mindkettőtöknek!
Ha segítséget kérünk, lelövik a lányt.
Ezek állatok, Dahlia.
Az emberek nem változnak.
Vignette őrült volt.
Vigyázz már!
Mozgás!
Erre.
Agreus?
Nem hittem, hogy valaha látlak még.
- Miféle hely ez? - Egyelőre az otthonunk.
Az otthonunk? Itt fogunk lakni?
Azt mondták, két másik családdal kell rajta osztoznunk.
Osztozni?
Addig, amíg ki nem tudom váltani magunkat.
Igen. Biztosan van rá mód, hogy kiváltsd a hajónkat
és a legénységet.
Mi a baj? Minden rendben?
Igen. Persze. Megteszek mindent.
És te? Mi történt veled?
- Nos... -Ülj ide!
Zavarba ejtő volt.
Elvittek egy házba, és ott hagytak.
Milyen házba? Nem értem.
Én sem. Egyszerűen ott hagytak, mint egy csomagot.
Csak egy öreg szolgáló állt velem szóba.
Krumplit akart velem pucoltatni,
aztán tett néhány szemtelen megjegyzést.
Miről?
Rólunk.
Tudott rólunk?
Igen.
Rettentő furcsa volt.
Nem úgy beszélt, mint egy szolgáló.
Forradalomról beszélt.
Mintha azt figyelte volna, hogyan reagálok rá.
- Próbára tett. - Igen.
Talán. Én...
Nem is tudom, mit gondoljak.
Törött szarva volt. Azt mondta, Leonorának hívják.
Leonorának?
Igen.
Ez a nő volt az?
Ez ő?
Igen.
Ő az.
De ki ő?
Nem tudtam felébredni,
pedig nagyon akartam, aztán...
Belém lehelt valamit, és...
Hirtelen mintha valaki más testében lettem volna,
láttam, amit ő látott.
Sajnálom, Mima! Nem tudtam, kihez fordulhatnék.
Jól tetted, hogy hozzám jöttél.
Biztosan Aoife Tsimanit láttad?
Kezdek megbolondulni, igaz?
Talán még rosszabb.
A haruspex a halálból szerzi az erejét.
Sötét mágia.
Állítólag Tsimani idézte meg a szörnyet, ami végzett vele,
és azt suttogták, hogy a megfelelő fizetségért
behatolt mások elméjébe, és gonosz dolgokat
műveltetett velük.
Azt mondod, behatolt a gondolataimba?
Hogyan? Hisz meghalt. Láttam.
Megengeded?
Szabad?
Mima?
Azt mondtad, láttad Tsimanit elmenni?
Ott voltál?
Igen.
Amikor meghalt,
a varázserejét átadta neked.
De én nem akarom.
Nem akarom, hogy közöm legyen hozzá.
A te érdekedben remélem, hogy nincs is.
Mert látónak lenni átok,
és ha a gonoszt befogadod, te is gonosszá válsz.
Oona hajlandó az életét áldozni ezért.
Ahogy Kaine, Phaedra és én is.
Dahlia, itt a lehetőség, hogy ellenük fordítsuk a képmutatásukat.
Ha áldásodat adod rá, súlyos csapást mérünk rájuk.
Még ma este.
Testvéreim!
Hónapok óta nézzük, hogy a fajtánk a koszban éhezik,
a bás dubh levegőhöz sem hagy jutni, és a kétlábúak eltipornak minket.
De elfelejtik,
hogy kik vagyunk.
Kiontott vérünkből és fájdalmunkból
táplálkozva mutatjuk meg nekik dühünket.
Érezzék át ők is a szenvedésünket!
Kapjanak ők is kóstolót belőle!
Meglátjuk, tetszik-e nekik!
Vignette terve bátor és zseniális.
Nem hibázhatunk.
Ezért én fogom vezetni a Burgue elleni rajtaütést.
Dahlia!
Kérlek!
Nem kockáztathatod az életed.
Tudod, hogy mind felnéznek rád.
Szívesen vállalom.
Bármikor az életemet adnám a Hollóért.
És én nem?
Úgy tűnik, hogy még mindig nem érted, ki itt a vezető.
Talán azt hiszed, te vagy az?
Ha csak megpróbálod, levágom a szárnyad.
- Várj! - Kopj le!
De nyavalyoghatsz is tovább,
meglátod, mire vezet.
Sikerülni fog. Ígérem.
Muszáj sikerülnie.
Nem tudtál hatni a lelkiismeretére?
Sajnos nem.
Nos...
Tudom, hogy megpróbálta.
Tudja, érzem az édesanyját.
Büszke magára, ahogyan az apja is az lenne.
Kiállok maga mellett, és parlamenti vizsgálatot fogok követelni.
Állampolgárként jogomban áll.
És ha elég tanúnk van, például az ön patás barátja, Afissa,
bármi is lesz velünk, az igazság úgyis kiderül.
Valószínűleg.
Remélhetőleg.
Biztosan akarja ezt?
Nem akarom.
De muszáj.
Milyen érzés a folyó burgue-i oldalán lenni?
Jobb itt a levegő.
Imádkozunk önért, Mr. Spurnrose.
Köszönöm, asszonyom!
Nem hallott azóta sem a kedves húgáról?
Nem, semmit. Pedig mindent bevetettem,
és a hatóságok is azon vannak, hogy megmentsék drága Imogent,
de az elrablója szökevényvadász volt,
egy gazdag faun, aki eddig elkerülte az igazságszolgáltatást.
Egy gazdag patás. Mindig ez a vége.
A vad ösztöneiket élik ki az asszonyainkon.
Sajnálom! Elnézést, asszonyom, de ennek még a gondolata is...
Szegény barátom!
Bárcsak korábban bezárta volna a kancellár a tündéreket!
Igen, bárcsak.
Csak mert az ellenzék vezetője, nem mindenben tér el a véleményünk.
Hát, igen. El tudom képzelni, hogy a hölgynek jó meggyőzőereje van.
Gondolom, sokat nem kell beszélnie.
Amikor viszont kinyitom a szám...
Mindannyian reszketve hallgatjuk.
Hölgyeim és uraim...
Lőjék le őket!
- Nem tudok lőni! - Védjék a kancellárt!
Mindenkinek ízlik a vacsora?
Maguk nem tudják, milyen az éhezés.
Mi viszont igen.
Emlékeznek ránk? A gyáraikban robotoltunk. A gyerekeiket gondoztuk.
Most pedig a gettókban éhezünk, amíg degeszre tömik magukat.
Ő itt Oona.
Haldoklik.
Maguk miatt.
Rossz ránézni, igaz?
Jobb lenne nem látni a szemetet, a szart és a vért.
Nem szép látvány, igaz?
Ne merjenek félrenézni!
Ez a bás dubh.
Rengeteg szárnyas haldoklik. Nincs gyógyszer. Nincs menekvés.
A családoknak végig kell nézniük, ahogy elrohadnak, ordítanak és meghalnak.
Nézzék meg alaposan, hogy mit tesznek velünk!
Gyerünk, szerelmem!
Repülj!
Ne!
Viszlát, szerelmem!
Tudtál a Fekete Holló tervéről?
Az én tervem volt.
- Vignette! Itt vagy? - Semmi baj!
Velünk kell jönnöd azonnal!
Ne tegyék fel őket oda! Itt gyerekek is vannak! Vegyék le!
- Vegyék őket le! - Nézzétek, mit tettek!
Az emberek.
Megölték Dahliát és Bolerót.
A feliratot fordította: Rossi Dorottya
Kreatív supervisor Kamper Gergely