TIDLIGERE...
Hør.
I evigheter var alvenes rike fritt
til menneskenes imperier kom.
Midt i den konflikten
fant to sjeler uventet kjærlighet.
Det er den pixen du er svak for.
Jeg er ikke den eneste med en hemmelighet.
Hun vil dø for deg.
Hun elsker deg.
Jeg har sett hva som skjer.
Om du elsker henne,
gir du henne ikke det valget.
SJU ÅR SENERE
-Hvor vil du, betjent? - Gata.
Vi har en morder på frifot.
Damene som fant henne, sa hun het Aisling Querelle.
Hun ble tatt av noe ondt. Hverken menneske eller alv.
Hvorfor bryr du deg så mye?
Hva er denne sympatien du har for dem?
Du trenger ikke komme hit hver dag.
Kunne like gjerne vært meg bak lås og slå, og ikke deg.
Darius!
Alt bra?
Jeg har det bra.
Greit.
Jeg er din.
Navn.
Vignette. Vignette Stonemoss.
Tourmaline!
- Gud, du vet det ikke, du? - Vet hva?
Du lever.
Jeg ville ikke såre deg.
Du ødela meg.
Jeg kan ikke gå tilbake dit
eller jobbe her. Hvilke muligheter har jeg?
De kaller seg Svartravnen.
Denne byens lov er ikke vår.
Den beskytter oss ikke.
Bare si hva jeg skal gjøre.
Jeg tilgir aldri meg selv om Svartravn-tullet tar livet av deg.
Hvor har du vært? Ikke i Karnevalsgata, regner jeg med?
- Selvsagt ikke. - Du er kanslerens sønn, Jonah.
Du kan ikke gi ammunisjon til din fars fiender.
- Hvem er det? - Longerbanes datter, Sophie.
En stor bølge av sinne reiser seg i denne byen.
Godtfolket har fått nok!
Du er Jonah Breakspear.
Det var vel uunngåelig at vi kom til å møtes før eller senere.
Jeg er her for å undervise deg.
Jeg dobler det de betaler deg.
Ikke tro at du kan betale meg
for å lyve for deg.
Er husets herre tilgjengelig?
Jeg er herren her.
Jeg følte at du mangler
en skikkelig invitasjon til sosieteten her.
Og du luktet en avtale.
Det må være grenser for hva han kan be deg om!
Selvsagt.
Du er ganske ulik alle
jeg noensinne har møtt, Mr. Agreus.
Kom deg ut av senga.
- Imogen, hva gjør du? - Vi må dra nå.
Vi får signal.
Ignorer dem. La dem jage oss om de vil.
- Hvilken kurs skal vi ta? - Langt herfra.
Jeg vet hvem du er.
Lever hun?
Tiden renner ut. Gå.
Arrene dine.
Du er halvt alv.
- Kan fortsatt ikke tro det. En halvblods? - Lurte oss trill rundt.
Hent ham inn.
Rycroft Philostrate,
du er arrestert.
Tenker du noen gang på Tirnanoc?
Hele tiden.
Skulle aldri ha dratt fra deg.
Vent.
Jeg drepte ikke moren min. Jeg visste ikke engang hvem hun var.
Men jeg kan spørre deg, far.
Du er ikke Krik.
Jeg trenger ikke lenger en lærer i De frie kunster.
Jeg forstår, sir.
Men jeg trenger en ærlig mann.
Sir?
Kanslerens spesialrådgiver.
Takk.
Ærverdige opposisjonsleder,
vil du stå ved min side?
Det vil jeg.
- Du må tilbake til Gata. - Hvorfor?
Alle vesen må isoleres på Gata.
Bare vesen. Gå videre.
Jeg er et vesen.
Hørte du det?
Ja. Hva var det?
Jeg vet ikke.
Noe som bevegde seg.
Ta det rolig.
Bare duer.
Kom igjen.
Ja vel!
Vær stille med dere.
Onkel Boz har en spesiell godbit til dere i kveld.
Hvem vil se en jævla purk få som fortjent?
Jeg presenterer
Rycroft Philostrate!
Faen ta deg, jævla purk.
Men vent litt.
Mesterne våre er utslitte.
Ikke rettferdig å be dem kjempe mot en purk
helt alene, eller hva?
En jævla trow? Det var ikke en del av avtalen.
Nei.
Men teknisk sett innenfor reglene.
Og de gjelder fortsatt for deg, purk.
Om du føler deg skjør, kan du trekke deg.
Kom igjen, hva blir det til?
Kjempe eller flykte?
Slåss! Slåss!
Vignette!
Går det bra?
Kom igjen.
Stans, ikke rør dere.
Pakk!
Jævla halvblods.
Her oppe! Fort!
Det er en svartravn.
Vi må stoppe henne.
Ikke la henne slippe unna. Skyt henne.
MEDISINER TIL BURGUE-HÆRENS SYKEHUS
Det er mer her borte.
Ta så mye dere kan bære.
Sjekk neste vogn!
Vesenfitte!
- Feige dritt. - Ikke gjør det.
- Han skulle skyte meg i ryggen. - Vi var enige. Ingen dreping.
Phaedra.
Ta ham, Geza!
Faen.
Jævla kødd!
Du skal betale.
Rett skal være rett.
Vi satset ikke penger.
Ta pengene og stikk.
Vi hadde en avtale.
Avtalen var at hvis jeg vant, skulle du gjøre meg en tjeneste.
En spesiell tjeneste.
Eller bryter Boz Ghaidos avtalene sine nå?
Greit. Showet er over.
Philostrate er vinneren,
og jeg skal overholde avtalen vår.
Rett skal være rett.
I morgen klokken tolv, tidligere betjent.
KARNEVALSGATA
Sitt stille.
Hva gjør Dahlia når hun får vite om toktet?
Vet ikke. Jeg konsentrerte meg om å ikke dø.
Hun vil ikke like det.
Jeg bryr meg ikke om hva Dahlia liker.
Folk trenger medisin. Vi fikk tak i den.
Hvis hun vil lage bråk, faen ta henne.
Akkurat. Vi gjorde det rette.
Hun vil forstå.
Takk.
Jeg gir den til henne.
Jeg må tilbake.
Beklager, jeg...
Beklager.
Du gjorde en god jobb i dag.
Ikke god nok.
Litt anodyne kurerer vel ikke Bás Dubh?
Det lindrer smerten.
Det holder i dag.
Hvor mange flere kom inn?
Fem siden i går.
Dere pixer trives ikke i disse forholdene, hva?
Vi er ment å fly,
ikke velte oss i dritten som en gjeng beinere.
Unntatt deg.
Hell i uhell at sykdommen bare rammer folket ditt.
Hvis det var faunene, ville dere passet på oss. Det vet jeg.
- Nei... - Kom igjen.
Stakkars sjeler.
Er hun hans utvalgte?
Kaine og Oona valgte hverandre sammen med tre andre.
For en måned siden snakket de fem om hvor mange barn de ville ha.
Du er en plage, vet du det?
Nå er det bare to igjen.
Når Oona er borte, vil Kaine være alene.
Jeg hørte at du fløy litt i går kveld.
Hvordan går det?
Fint.
Men vennene mine drar på tokt uten meg.
Snart. Når du er bedre.
Bra.
Det er fælt her inne,
bare ligger uten noe å gjøre.
Hun vil ikke ta dem.
Hva? Hvorfor ikke?
Om du har glemt det, er jeg svartravn,
så jeg tåler litt smerte
når det ikke er nok medisin til alle.
Andre har det verre. Jeg klarer meg.
Hvis dere så mye som tenker på å kalle meg modig,
slår jeg.
Vis nåde.
Vi har hatt en lang natt. Vi ranet et tog.
Greit, jeg lar dere være.
Inntil videre.
Går det bra?
Bare noen skrammer.
Verre med deg. Se på deg.
Jeg fikk det jeg ville ha.
Hvis Darius visste hva du gjør for ham...
Jeg skylder ham.
Så du er ferdig med å slåss?
Hvis Boz holder ord.
Fikk du tak i medisinen?
Så vi er begge ferdige.
Den medisinen varer ikke en uke.
Og det kommer et nytt tog om to dager.
De er klare om du prøver igjen. Det liker jeg ikke.
Hvor mange pixer kom hit fordi jeg sa vi ville være trygge i Burgue?
Verden faller sammen,
og jeg kan ikke sitte hjemme uten å gjøre noe.
Jeg vet det.
Bra.
Om du ikke har noe imot det, tar jeg gjerne et bad.
Ja, jeg hadde ikke tenkt å si noe, men...
Drit og dra. Du trenger det mer enn meg.
- Ja, sannsynligvis. -Ærlig talt. Du stinker.
- Gå inn. - Damene først.
Disse vingene vasker ikke seg selv.
ØKONOMISK NEDGANG FORVERRES
Mine venner.
Dere kom hit i dag for å se rettferdighet skje fyllest.
Ja, rettferdighet!
Jeg står foran dere,
ikke bare som kansler, men som en sørgende sønn.
Dette er puckene som drepte Absalom og Piety Breakspear.
Mine foreldre.
Faren min var en stor mann.
En raus og sivilisert mann.
Som så mange av oss
ønsket han vesenflyktninger velkommen til byen.
Til og med inn i sitt hjem.
Han ga dem mat, arbeid og husly.
Han trodde på alles grunnleggende anstendighet.
Og hans godhet ble gjengjeldt
med svik og drap.
Esel!
Disse vesenekstremistene tok min mor og far fra meg.
Men de tok noe mer fra dere.
De tok kansleren deres.
En stor leder.
Og hans hustru,
min mor,
vår nasjons milde hjerte.
Hvordan kunne jeg drepe moren din?
- Jeg satt i fengsel! - Hun skadet aldri noen.
- Du må vite at det ikke kan være sant! - Hun ble myrdet. Brutalt.
Skjulte Herre, vis deg for dine tjenere.
Og kun Martyren vet hva som hendte med kroppen hennes.
Jeg kan ikke stede henne til hvile.
Som en sørgende sønn,
som min fars sønn,
er mitt instinkt å prøve å forstå.
Å møte villskap med barmhjertighet.
Vis nåde, vær så snill!
Men som kansler er det min plikt å opprettholde loven.
Å beskytte vår dyrebare nasjon.
Å sende en melding til ethvert vesen som vurderer oppvigleri.
Hygger du deg fortsatt på Gata?
Vi er en nasjon under angrep innenfra og utenfra!
Fortell dem om pixen du knuller...
De bortfører kvinnene våre!
Min far var tilgivende,
og det kostet ham livet.
Sønnen hans vil ikke gjøre samme feil.
Lenge leve kansleren!
- Lenge leve kansleren! - Lenge leve kansleren!
Kansler, et øyeblikk, om jeg får lov.
Hva nå, Mr. Millworthy?
Det var sterke ord.
Faren din ville ha vært...
Ja, ja.
Jeg lurte på om du har hatt tid til å tenke på
samtalen vi hadde i går.
Nei, jeg har ikke hatt tid.
Paktambassadøren kommer i morgen.
Vesenterrorister blir dristigere for hver dag som går.
Noen ranet nettopp et godstog. Jeg har ikke sovet godt på ukevis,
og nå beordrer jeg henrettelser i håp om å sende et budskap.
- Jeg orker ikke en ny preken. - Ingen preken.
Jeg vil bare fortelle deg at det er stelt i stand...
Nok. Jeg kommer ikke på offisielt besøk til Gata.
Vaktene har jobbet uten stans i flere uker.
Så bare et kort besøk fra kansleren
ville øke moralen.
Jeg er åpenbart ikke like smart som deg, Mr. Millworthy.
Men hvis jeg var en smart fyr,
ville jeg lurt på om dette var et knep for å få meg til Gata,
så jeg kunne se forholdene der selv,
og kanskje til og med ombestemme meg.
Nei. Det ville vært absurd.
Hensikten er absolutt ikke å...
- Nei? - Nei.
Godt.
Om det er et problem med moralen,
gi mennene en dobbel konjakkrasjon.
TETTERBY HOTELL
Tourmaline.
Hvordan går det?
Bra.
Har fortsatt litt gjemt unna, så jeg klarer meg.
Og du har visst funnet ny jobb.
Et steinkast unna den gamle.
Lærer de små å lese. Dårligere betalt.
Men hva kan man gjøre, med alle utskuddene på den andre siden av muren?
Jeg lurer på om de savner oss.
Kødder.
Det er rett ord.
Unnskyld... Beklager. Kan du...
Hva handler dette om?
Det er en gave.
En gave fra kansleren til godtfolket i Gata.
Det er avskyelig. Dere kan ikke komme...
Kan ikke? Ta ikke den, vesen.
Vær så snill.
Barna våre burde ikke se dette.
Hvis du vil klage,
hvis noen av dere vil klage,
kan dere snakke med ham om det.
Longerbane.
Vi får fortsatt ordre fra en jentunge, Marlow.
Jeg finner meg ikke i det.
Det er tre måneder siden Longerbane dro til Martyren.
Sørgetiden hennes er over når det skal velges leder.
- Bare vent. - Det er sikkert.
Skal du stille som kandidat?
Om unge Breakspears politikk ikke ødelegger oss alle først.
Noen må stoppe ham.
En stødig hånd ved roret.
Når alt kommer til alt, er politikk en manns jobb.
Jenta vil nok gjerne gå tilbake til å leke med dukkene sine.
Kansler, vi må snakke om de nye avgiftene.
Havnene makter ikke denne tilleggsbeskatningen.
Kan jeg få et øyeblikk med opposisjonslederen?
Ingen ledsager?
Hun virker klar til å slå deg med håndvesken.
Takk, Winetrout. Jeg klarer meg.
Du var strålende.
Og uærlig.
De puckene drepte ikke foreldrene mine.
De hadde til hensikt å gjøre det.
Det var skittent, Sophie.
Følte meg som et svin.
Det viste styrke.
Av avgjørende betydning.
Og til rett tid.
Paktambassadøren kommer i morgen,
og det hviskes allerede i begge partier.
Hviskes?
Ingen av oss er trygge, Jonah. Det vet du.
Vi arvet plassene våre, ikke makten.
Når sørgetiden er over,
vil partiet utfordre mitt lederskap.
Det vil ditt også gjøre.
Kanskje de burde det.
Jeg ba aldri om noe av dette.
Tror du at du ennå kan bli en større mann enn faren din?
Det gjør jeg.
Jeg skulle aldri ha fortalt deg om den fordømte profetien.
Dessuten er jeg ikke hans ekte sønn, er jeg vel?
Absalom Breakspear var din far på alle måter som betydde noe...
Du høres akkurat ut som moren min!
Det er storhet i deg, Jonah.
Jeg ser det.
Det vil resten av dem også.
Når du er klar.
Gå videre.
Unnskyld meg, sir.
Kanslerens mann. Slipp ham inn.
Takk.
La meg hjelpe deg.
Takk.
Opp. Sånn.
Hallo.
Mr. Erodan. Hyggelig å se deg igjen.
Nei!
Pappa! Vær så snill.
Vær så snill! Nei!
- Slipp meg. - Jeg vet det. Lei for det.
Pappa. Nei.
Philo...
- Han kommer ikke. - Jeg prøvde.
Hvis han selv kunne se skaden hans politikk påfører...
Ville han plutselig skifte mening?
Det er litt sent for det.
Halvbroren din kan fortsatt utrette noe godt.
Visste jeg ikke bedre, ville jeg sagt at du liker fitta.
Menn kan forandre seg, Philo, og jeg har fortsatt håp for ham.
Nei. Vi må gjøre noe.
Akkurat. Hva har du i tankene?
Han har jobben bare fordi han er Breakspears eldste sønn.
Men han er jo ikke det.
Det er jeg.
Du skal vel ikke fortelle det offentlig?
Du er gal. Ingen ville tro deg.
De ville aldri valgt en uekte halvpix til kansler.
Selvsagt ikke.
Men skandalen vil ødelegge ham.
- Den neste kan vel ikke bli verre. - Ikke vær sikker.
Å stå fram er farlig og tåpelig.
Det er vanvittig. Det...
Ja vel.
Har du bestemt hvordan?
Jeg er åpen for forslag.
Det er bare én mulig løsning. Å kunngjøre det for riktig publikum.
Martyr.
Det er en bankett til ære for paktambassadøren.
- Når? - I morgen.
Vil du hjelpe?
Jeg vil ikke få deg i trøbbel for min skyld.
Jeg er allerede i trøbbel.
Slik får jeg i det minste velge hva slags trøbbel jeg er i.
I morgen altså.
Vær så god!
Du må bare ta på døren.
Hva er du så redd for?
Jeg er ikke redd.
Så gjør det.
Nei.
Gjør det.
Jeg skal hjem til kona mi.
Jeg er kona di, din tosk.
Hvor har du vært?
Opptatt. Raker det deg?
Dahlia er borte.
Og de andre vil hedre deg, med deagh-nós.
Kutt ut.
Toget gjorde oss til helter, og det var din idé.
Du fortjener det.
Jeg? Deagh-nós?
Dahlia ville aldri tillate det.
Som sagt er hun ikke her.
Og når det er gjort, kan hun ikke ta det tilbake.
Vil du ha vår respekt eller ikke?
Gå bak ryggen min igjen, så vingeklipper jeg deg.
Bare prøv.
- Sitt stille. - Det gjør vondt.
Sånn går det når du blir med i svartravnene. Ingen tvang deg.
Du presenterte meg.
Fordi du ba om det.
Underlig måte å vise respekt på, hva? Rituell tortur.
Men hvis det er deres oppfatning av moro, dømmer jeg dem ikke.
Jo, det gjør du.
Kanskje litt.
Hva er din oppfatning av moro for tiden?
Jeg mener,
jeg har ikke sett deg på evigheter.
Får du noen gang en...
...en fæl følelse av at noe virkelig forferdelig skal skje?
Ja, som det Philo gjør med meg når han ser dette.
Ja, akkurat.
Beklager. Det var ikke meningen.
Kom igjen, hva er det?
Du vet. Bare den vanlige dysterheten og indre pinen.
Du er ferdig.
Har du det bra?
Jeg?
Flott.
Husk at jeg kan lese deg som en bok.
Si hva som er galt, ellers blir jeg bekymret.
Det er ikke jeg som raner tog,
så kanskje du bør bekymre deg for deg selv.
En runde til?
Det er litt sent for meg. Kanskje en annen gang.
Ha det.
Anders! Kom hit.
Er på vei.
Hva feiler det deg?
- Unnskyld? - Katten min!
Hvorfor gjorde du det?
Jeg gjorde ikke...
- Hva faen? - Rycroft Philostrate?
- Ja. - Du blir med oss.
Og hva er anklagen?
Å være et jævla vesen.
Åpne porten.
Takk, gutter.
Dere kan gå.
Hyggelig å se deg igjen,
betjent.
Beklager den røffe behandlingen.
Nei, du kjenner meg, Berwick.
Jeg elsker overraskelser.
Det er faen ikke mulig.
Er du fra vettet?
Ha oss unnskyldt.
Skitne vesenelsker.
Alltid en fornøyelse, gutter.
Hva dreier dette seg om?
Vi har et problem. Tenkte du kunne hjelpe.
Med hva?
Den var ny.
Piggtråd.
Flynetting.
Samme som dekker Gata.
Offeret var løytnant Anders fra femte ingeniørkorps.
- Hørt om ham? - Burde jeg det?
Han var stasjonert på et forsyningstog som ble ranet i natt.
Sier du det?
Hvem det enn var, må ha husket ansiktet hans
og kom tilbake for å fullføre jobben.
Jeg vet bare om én type vesen som kan fly ham opp dit.
Tror du det var en pix?
Nærmere bestemt en svartravn.
Hvem ellers?
De gnir det inn. Ler av oss.
Kanskje det.
Men hvorfor?
Du er inspektøren, så si det.
Hva var planen med å ta meg med hit?
Ingen plan. De kastet deg ut på grunn av hva du er.
Etter min mening er du en genial inspektør.
Den beste jeg har jobbet med.
Det er alt som betyr noe. For meg.
Hvis jeg tyster,
hvor lenge tror du jeg klarer meg på Gata?
Jeg har hørt du kan forsvare deg.
Du bar den uniformen en gang.
Beklager, Berwick.
Det er en kone og to barn.
Jeg kan ikke hjelpe.
Finner vi ikke den skyldige, slår hæren inn skaller på Gata.
Og jeg kan ikke stoppe dem.
Når begynte du å bry deg om alver?
Da en jeg bryr meg om, ble en.
Det er faen ikke sant.
Hva gjør han her?
Han er de eneste øyne og ører vi har på deres side.
"Vi"? Han er et jævla vesen.
- Han er ikke en av oss. - Det var han aldri.
Å slippe ham fri, du er fra vettet.
- Pass deg. - Dombey.
Gjør stadig ære på uniformen, ser jeg.
Rolig.
Han kan hjelpe oss å fange den som gjorde dette.
Hei! Kom hit. Kom hit!
Ta dette vesenet dit han hører hjemme.
Kom igjen.
Alt er stille
Alt er bra
Frykt ikke nattens mørke
Du sover ikke alene
Jeg er her til morgenen gryr
Ezra?
En ulykkelig kjærlighet skjærer
Mye skarpere enn en kniv
Vårt eget hjertes blod Strømmer inn i
Det neste fortryllede livet
Agreus!
Er alt i orden, kjære søster?
Beklager. Sparket jeg deg?
Nei.
- Har du det bra? - Ja. Helt fint.
Skal jeg ta den rosa eller den grønne kjolen i dag?
Miss Imogen, vær så snill.
Agreus, ikke vær tåpelig. Du har sett undertøyet mitt før.
Ja, men det har ikke mannskapet.
Hva skjer om stuerten kommer inn?
Foretrekker du meg i rosa eller grønt?
Jeg foretrekker deg...
...i noe nytt.
Garderoben din begynner å bli litt sliten.
Det gjør ikke noe.
Når vi kommer i land,
skal jeg gi deg en helt ny garderobe.
Vi hyrer den beste syersken. Alt du måtte ønske.
- Jeg vil ikke bli bortskjemt. - Jeg vil skjemme deg bort.
Det er ikke kjolen som betyr noe.
Det er den som tar den av.
En vakker dag, Miss Imogen,
må vi i havn.
Vi har vært i fire havner.
- Og ikke satt foten på land. - Det trenger vi ikke.
De bringer alt ut til oss i båter.
Bortsett fra vår verdighet.
Imogen...
Jeg er lei av å flykte.
Jeg forstår.
- Gjør du? - Ja!
For her er det jeg ser. Du er en fin dame, og jeg er en rik mann.
Vi har all rett til å skape oss et hjem.
Et ekte hjem, der jeg kan overøse deg med gaver.
Vi kan bo hvor du vil. Bare si det, vi setter seil.
Det blir fantastisk.
Når vi er alene, kanskje.
Bryr du deg så mye om hva fremmede tenker?
Nei! Det gjør jeg ikke, men jeg bare...
Det vi har her, er enkelt, og jeg liker det.
- Du har ingen piker. - Det gjør ikke noe.
- Klærne mine er møkkete. - Det gjør ikke noe.
Det er biller i brødet.
Men vi er fri her, Agreus.
Det er som om jeg hele livet har levd i en slags...
...labyrint,
omgitt av murer jeg ikke kunne se...
...helt til jeg en dag gikk rett gjennom dem.
Kan vi ikke bli på sjøen litt lenger?
Litt lenger.
Så lenge du vil.
For alltid, om du vil.
Nå...
...skal vi spise frokost?
Ja.
Biller eller ei.
Reis masten.
Hva skjer?
Kaptein.
Ved Martyren.
Underlige merker,
men om hun ikke er en paktisk dreadnought, er jeg en trow.
Et paktisk luftskip helt her ute?
Ja, Mr. Astrayon. De ber oss følge etter.
- Kan vi stikke fra dem? - Hun er dobbelt så rask.
Innkommende!
Skal jeg endre kurs og følge etter henne, sir?
Tekst: Tonje Bjørkheim Nilsen
Kreativ leder Heidi Rabbevåg