‫בעונה הקודמת של קרניבל רואו...‬
‫תקשיב.‬
‫במשך יובלות הייתה מולדת הפיי חופשייה‬
‫עד בוא האימפריות של בני האנוש.‬
‫בעיצומו של הקונפליקט,‬
‫שתי נשמות מצאו אהבה שלא ציפו לה.‬
‫זו הפיקסית הזו שנדלקת עליה.‬
‫אני לא היחיד שיש לו סוד, נכון?‬
‫היא תמות למענך.‬
‫היא אוהבת אותך.‬
‫ראיתי מה עומד לקרות.‬
‫אם אתה אוהב אותה,‬
‫לא תיתן לה את הבחירה הזו.‬
‫שבע שנים לאחר מכן‬
‫- לאן, המפקח? - לרואו.‬
‫יש לנו רוצח שמסתובב חופשי.‬
‫הנשים שמצאו אותה אמרו שזו אשלינג קרל.‬
‫רשע גדול לקח אותה. לא אדם ולא פיי.‬
‫למה אכפת לך כל כך, לכל הרוחות?‬
‫מה זו המשיכה הזו שיש לך אליהם?‬
‫אתה לא חייב לבוא לכאן כל יום.‬
‫בקלות יכולתי להיות במקומך מאחורי הסורגים.‬
‫דריוס!‬
‫אתה בסדר?‬
‫אני בסדר.‬
‫בסדר.‬
‫כולי שלך.‬
‫שם.‬
‫וינייט. וינייט סטונמוס.‬
‫טורמלין!‬
‫- בחיי האלים, את לא יודעת, נכון? - יודעת מה?‬
‫אתה חי.‬
‫לא התכוונתי לפגוע בך.‬
‫הרסת אותי.‬
‫אני לא יכולה לחזור לבית ההוא.‬
‫את לא תיתני לי לעבוד כאן. מה יש עוד?‬
‫הם מכנים את עצמם בשם "בלאק רייבן".‬
‫החוק של העיר הזו אינו שלנו.‬
‫הוא לא מגן עלינו.‬
‫תגידי לי מה לעשות ואעשה את זה.‬
‫לעולם לא אסלח לעצמי אם החרא הזה של ה"בלאק רייבן" יגרום למותך.‬
‫איפה היית? אני מקווה שלא בקרניבל רואו?‬
‫- מובן שלא. - אתה הבן של הצ'נסלור, ג'ונה.‬
‫אסור לך לספק תחמושת לאויבים של אביך.‬
‫- מי זו? - הבת של לונגרביין, סופי.‬
‫כמות עצומה של כעס עולה בעיר הזו.‬
‫לאנשים הטובים בה נמאס!‬
‫אתה ג'ונה ברייקספיר.‬
‫אני מניחה שזה היה בלתי נמנע שדרכינו יצטלבו.‬
‫הביאו אותי כדי ללמד אותך.‬
‫מה שהם משלמים לך, אכפיל את זה.‬
‫אל תחשוב שתוכל לשלם לי‬
‫כדי שאשקר בשבילך.‬
‫האם אדון הבית פנוי?‬
‫אני האדון פה.‬
‫חשתי שלא קיבלת‬
‫הזמנה ראויה לחברה כאן.‬
‫והרגשת שיכולה להיסגר פה עסקה.‬
‫מוכרח להיות גבול למה שהוא יכול לבקש ממך!‬
‫כמובן.‬
‫אתה ממש שונה מכל מי‬
‫שאי פעם הכרתי, מר אגריוס.‬
‫קום מהמיטה.‬
‫- אימוג'ן, מה את עושה? - אגריוס, עלינו לעזוב עכשיו.‬
‫מסמנים לנו.‬
‫תתעלם מהם. שהם ירדפו אחרינו אם ירצו.‬
‫- איזה מסלול נקבע? - למקום רחוק.‬
‫אני יודעת מי אתה.‬
‫היא עדיין בחיים?‬
‫הזמן אוזל. לך.‬
‫הצלקות שלך.‬
‫אתה חצי פיי.‬
‫- אני עדיין לא מאמין. בן תערובת? - מתחזה ממש מתחת לאפינו.‬
‫תעצור אותו.‬
‫רייקרופט פילוסטרייט,‬
‫אתה עצור.‬
‫אתה חושב על טירנאנוק לפעמים?‬
‫כל הזמן.‬
‫הלוואי שלא הייתי עוזב אותך.‬
‫רגע.‬
‫לא הרגתי את אימא שלי. אפילו לא ידעתי מי היא הייתה.‬
‫אבל אוכל לשאול אותך, אבא.‬
‫אתה לא קריק.‬
‫אין לי כבר צורך במורה לאומנות ולספרות.‬
‫אני מבין, אדוני.‬
‫אבל יש לי צורך באדם ישר.‬
‫אדוני?‬
‫יועץ מיוחד לצ'נסלור.‬
‫תודה.‬
‫מנהיגת האופוזיציה הנכבדה,‬
‫האם תעמדי איתי?‬
‫אני מסכימה.‬
‫- עלייך לחזור לרואו. - למה?‬
‫על כל הקריטץ' להישאר בבידוד ברואו.‬
‫רק קריטץ'. תמשיך ללכת.‬
‫אני קריטץ'.‬
‫שמעתם את זה?‬
‫כן. מה זה היה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫משהו זז.‬
‫תירגעו.‬
‫סתם יונים, אחי.‬
‫קדימה.‬
‫בסדר!‬
‫תסתמו, חבורת מגעילים.‬
‫הדוד בוז הכין לכם הפתעה מיוחדת הערב.‬
‫מי רוצה לראות שוטר מזדיין שמקבל את מה שמגיע לו?‬
‫קבלו‬
‫את רייקרופט פילוסטרייט!‬
‫לך תזדיין, שוטר מזדיין.‬
‫אבל רק רגע.‬
‫הלוחמים שלנו פה מותשים.‬
‫לא יהיה הוגן לתת להם להילחם בשוטר‬
‫בכוחות עצמם, נכון?‬
‫טרואו? זה לא היה חלק מההסכם.‬
‫לא.‬
‫אבל טכנית זה לפי הכללים.‬
‫והכללים עדיין חלים עליך, שוטר.‬
‫אם אתה מרגיש שברירי, אתה יכול לפרוש.‬
‫נו, אז מה אתה מחליט?‬
‫להילחם או לברוח?‬
‫תילחם!‬
‫וינייט!‬
‫את בסדר?‬
‫קדימה.‬
‫עצרו! אל תזוזו.‬
‫הי, חתיכת חלאה!‬
‫בן תערובת מזדיין.‬
‫למעלה! מהר!‬
‫היא מה"בלאק רייבן".‬
‫צריך לעצור אותה.‬
‫אל תיתנו לה להימלט! תירו בה!‬
‫תיבת תרופות עבור ביה"ח מחלקת צבא הבורג‬
‫יש פה עוד.‬
‫תיקחי כמה שאת מסוגלת לסחוב.‬
‫תבדקו את הקרון הבא!‬
‫קריטץ' זונה!‬
‫- חתיכת חרא פחדן. - לא.‬
‫- הוא התכוון לירות בי בגב. - סיכמנו. בלי להרוג.‬
‫פדרה.‬
‫תקרע אותו לגזרים, גזה!‬
‫לעזאזל.‬
‫חתיכת מזדיין!‬
‫תשלם מה שמגיע לי.‬
‫מה שהוגן, הוגן.‬
‫לא התערבנו על כסף.‬
‫תיקח את מטבעות הגילדר ותעוף מפה.‬
‫היה בינינו הסכם.‬
‫סיכמנו שאם אנצח, אתה תעשה לי טובה.‬
‫טובה מיוחדת.‬
‫או שעכשיו בוז גיידוס מתחמק מהסכמים?‬
‫בסדר גמור. ההצגה נגמרה.‬
‫פילוסטרייט הוא המנצח,‬
‫ואני אכבד את ההסכם.‬
‫מה שהוגן, הוגן.‬
‫מחר בצהריים, המפקח לשעבר.‬
‫קרניבל רואו‬
‫אל תזוז.‬
‫מה לדעתכם דליה תעשה כשתגלה שיצאנו לפשיטה בלי הוראה ממנה?‬
‫אני לא יודעת. אני התרכזתי בלא למות.‬
‫זה לא ימצא חן בעיניה.‬
‫יודעת מה? לא אכפת לי מה מוצא חן בעיני דליה.‬
‫אנשים סובלים וצריכים תרופות, אז הבאנו אותן.‬
‫אם היא רוצה לעשות מזה עניין, שתזדיין.‬
‫בדיוק. עשינו את הדבר הנכון.‬
‫היא תבין.‬
‫תודה.‬
‫אני אביא לה אותה.‬
‫אני מוכרחה לחזור.‬
‫מצטערת, אני...‬
‫אני מצטערת.‬
‫עשית היום עבודה טובה, ילדה.‬
‫לא טובה מספיק.‬
‫כמה שקים של אנודין לא ירפאו את הבאס דיוב, נכון?‬
‫זה מקל על הסבל שלהם.‬
‫בינתיים, די בכך.‬
‫כמה עוד הגיעו?‬
‫חמישה מאז אתמול.‬
‫הפיקסים לא מגיבים טוב לתנאים כאלה, אה?‬
‫אנחנו אמורים לעוף,‬
‫ולא להתפלש בחרא כמו חבורה של "הולכים".‬
‫בלי להעליב.‬
‫חסד קטן הוא שהמחלה תוקפת רק את בני מינך.‬
‫לו הפאונים היו אלה שסובלים, אתם הייתם מטפלים בנו. אני בטוחה.‬
‫- לא... - קדימה.‬
‫נשמות אומללות.‬
‫הוא בחר אותה?‬
‫קיין ואונה בחרו זה בזה ובעוד שלושה.‬
‫לפני חודש, החמישה דיברו על מספר הילדים שיהיו להם.‬
‫את כזו קוץ בישבן, את יודעת?‬
‫עכשיו נותרו רק שניים.‬
‫כשאונה תמות, קיין יהיה לבד.‬
‫שמעתי שעפת קצת אמש.‬
‫מה שלומך?‬
‫בסדר.‬
‫חוץ מזה שחבריי עושים פשיטות בלעדיי.‬
‫בקרוב. כשתרגישי טוב יותר.‬
‫יופי.‬
‫ממש מאמלל פה,‬
‫לשכב סתם בלי לעשות כלום.‬
‫היא לא רוצה תרופה.‬
‫מה? למה?‬
‫כי אם שכחת, אני חברה ב"בלאק רייבן",‬
‫אז אני מסוגלת לסבול קצת כאב‬
‫כשאין מספיק תרופות לכולם.‬
‫אני לא במצב הכי גרוע פה. אהיה בסדר.‬
‫אם מישהו מכם אפילו שוקל לקרוא לי אמיצה,‬
‫אני אחטיף לו.‬
‫אהובתי, קצת רחמים.‬
‫היה לנו לילה ארוך. כידוע לך, שדדנו רכבת.‬
‫טוב, אוותר לכם.‬
‫בינתיים.‬
‫את בסדר?‬
‫כמה שריטות, זה הכול.‬
‫אבל אצלך המצב גרוע יותר. תראה מה זה.‬
‫קיבלתי מה שרציתי.‬
‫אם דריוס היה יודע מה אתה עושה בשבילו...‬
‫אני חייב לו.‬
‫אז סיימת עם הקרבות?‬
‫אם בוז יעמוד במילה שלו.‬
‫השגת את התרופות?‬
‫אז שנינו סיימנו.‬
‫התרופות לא יחזיקו אפילו שבוע.‬
‫ויש עוד רכבת אספקה בעוד יומיים.‬
‫אם תנסו שוב הם יהיו מוכנים. זה לא מוצא חן בעיניי.‬
‫כמה פיקסים הגיעו לפה כי אני אמרתי להם שנהיה בטוחים בבורג?‬
‫העולם מתמוטט‬
‫ואני לא יכולה סתם לשבת בבית ולא לעשות כלום.‬
‫אני יודע.‬
‫יופי.‬
‫עכשיו, אם לא אכפת לך, אשמח לאמבטיה.‬
‫כן, לא התכוונתי להגיד כלום, אבל...‬
‫לך תזדיין. אתה צריך אמבטיה יותר ממני.‬
‫- כן, כנראה. - ברצינות. אתה באמת מסריח.‬
‫- קדימה, תיכנס. - נשים קודם.‬
‫הכנפיים האלה לא ישטפו את עצמן.‬
‫הבורג הראלד השפל הכלכלי מחמיר‬
‫חבריי.‬
‫הגעתם לפה היום לראות שהצדק נעשה.‬
‫כן, צדק!‬
‫אני עומד בפניכם,‬
‫לא רק כצ'נסלור שלכם, אלא כבן אבל.‬
‫אלה בני הפאק שהרגו את אבסלום ופאייטי ברייקספיר.‬
‫הוריי.‬
‫אבי היה אדם דגול.‬
‫אדם נדיב ומתורבת.‬
‫כמו רבים מאיתנו,‬
‫הוא קיבל בברכה קריטץ' פליטים אל עירו.‬
‫אפילו אל ביתו.‬
‫הוא נתן להם מזון, עבודה ומקלט.‬
‫הוא האמין בהגינות בסיסית לכל יצור חי.‬
‫והם השיבו לאדיבות שלו‬
‫בבגידה וברצח.‬
‫חמור נוער!‬
‫הקריטץ' הקיצוניים האלה לקחו ממני את הוריי.‬
‫אבל הם לקחו מכם משהו נוסף.‬
‫הם לקחו את הצ'נסלור שלכם.‬
‫מנהיג דגול.‬
‫ואת אשתו,‬
‫אימי,‬
‫הלב העדין של האומה שלנו.‬
‫איך יכולתי להרוג את אימא שלך?‬
‫- הייתי בכלא! - רעיה ואם אוהבת שלא פגעה באיש.‬
‫- אתה בטח יודע שזה לא יכול להיות! - היא נרצחה. באכזריות.‬
‫הנסתר, חשוף את עצמך לעיניי עבדיך.‬
‫ורק המרטיר יודע מה עשו בגופה שלה.‬
‫אני אפילו לא יכול לקבור אותה.‬
‫כבן אבל,‬
‫כבנו של אבי,‬
‫האינסטינקט שלי הוא לנסות להבין.‬
‫להשיב לברוטליות בחמלה.‬
‫גלה רחמים, בבקשה!‬
‫אבל כצ'נסלור, חובתי לאכוף את החוק.‬
‫להגן על האומה היקרה שלנו.‬
‫לשלוח מסר לכל קריטץ' ששוקל הסתה למרד.‬
‫אתה עדיין משתובב ברואו?‬
‫האומה שלנו מותקפת מבפנים ומבחוץ!‬
‫היי! תספר להם על הפיקסית שזיינ...‬
‫הם חוטפים את הנשים שלנו!‬
‫אבי היה סלחן,‬
‫וזה עלה לו בחייו.‬
‫הבן שלו לא יעשה אותה הטעות.‬
‫יחי הצ'נסלור!‬
‫- יחי הצ'נסלור! - יחי הצ'נסלור!‬
‫אדוני הצ'נסלור, רק דקה, בבקשה.‬
‫מה עכשיו, מר מילוורת'י?‬
‫מילים כדרבנות נאמרו שם.‬
‫אביך היה...‬
‫טוב.‬
‫תהיתי אם היה לך פנאי לשקול‬
‫את שיחתנו מאתמול.‬
‫לא היה לי זמן.‬
‫שגריר הפאקט מגיע מחר.‬
‫ומיום ליום הטרוריסטים הקריטצ'ים נעשים אמיצים יותר.‬
‫עכשיו כנופיה שדדה רכבת משא. אני לא ישן כראוי כבר שבועות,‬
‫ועכשיו אני מורה על עריפת ראשים בתקווה קלושה שזה יעביר מסר.‬
‫- אין לי מצב רוח לעוד הרצאה. - זו לא הרצאה.‬
‫אני רק רוצה ליידע אותך שנעשו סידורים...‬
‫די. אני לא עורך שום ביקור רשמי ברואו.‬
‫עם כל הכבוד, השומרים עובדים ללא מנוחה כבר כמה שבועות.‬
‫אז אפילו ביקור קצר מהצ'נסלור שלהם‬
‫יעלה את המורל.‬
‫אין ספק, מר מילוורת'י, שאיני בחור נבון כמוך.‬
‫אך לו הייתי בחור נבון,‬
‫הייתי תוהה אם זה תכסיס שנועד לגרום לי להגיע לרואו,‬
‫כדי שאראה שם את המצב במו עיניי,‬
‫ואולי אפילו אתרגש עד כדי כך שאשנה דעתי.‬
‫לא. זה יהיה מגוחך.‬
‫בהחלט אין שום כוונה ל...‬
‫- לא? - לא.‬
‫יופי.‬
‫אם יש בעיה במורל,‬
‫תיתן לחיילים אספקה כפולה של ברנדי.‬
‫מלון טטרבי‬
‫טורמלין.‬
‫מה שלומך?‬
‫טוב.‬
‫יש לי עדיין קצת כסף בצד, אז את יודעת, אני אסתדר.‬
‫ונראה שאת מצאת עבודה חדשה.‬
‫ממש במרחק יריקה מהקודמת.‬
‫אני מלמדת את הקטנים לקרוא. השכר לא גבוה כמו בקודמת.‬
‫אבל מה אפשר לעשות כשכל הטמבלים בצד השני של החומה?‬
‫אני תוהה אם הם מתגעגעים אלינו.‬
‫שמוקים.‬
‫שמוקים זו המילה.‬
‫תסלח... סליחה. אתה...‬
‫בשביל מה כל זה?‬
‫זו מתנה.‬
‫מתנה מהצ'נסלור, לתושביה המצוינים של הרואו.‬
‫זה דוחה. אתם לא יכולים לבוא...‬
‫לא יכולים, אה? אל תגיד לי "לא יכולים", קריטץ'.‬
‫בבקשה.‬
‫אדוני השוטר, ילדינו לא צריכים לראות את זה.‬
‫תקשיבי, גברת, אם יש לך תלונות,‬
‫אם למישהו מכם יש תלונות,‬
‫אתם יכולים לדבר איתו עליהן.‬
‫לונגרביין.‬
‫אנחנו עדיין מקבלים הוראות מילדונת טיפשה, מרלו.‬
‫אני לא מוכן לסבול זאת.‬
‫עברו שלושה חודשים מאז שלונגרביין החזיר את נשמתו למרטיר.‬
‫היא תצא מהאבל בקרוב, בדיוק בזמן לבחירות להנהגה.‬
‫- אתה תראה. - בהחלט.‬
‫אתה מתכונן להתמודד לתפקיד?‬
‫אם המדיניות של ברייקספיר הצעיר לא תהרוס אותנו קודם.‬
‫מישהו חייב לעצור אותו.‬
‫צריך מנהיג יציב.‬
‫אחרי הכול, פוליטיקה זו עבודה של גברים.‬
‫הפרחחית היבבנית בטח תשמח לחזור ולשחק עם הבובות שלה.‬
‫הצ'נסלור, אני מתעקשת שנשוחח על המכסים החדשים.‬
‫הנמלים שלנו לא יוכלו לעמוד במיסוי נוסף.‬
‫רבותיי, אוכל לשוחח בפרטיות עם מנהיגת האופוזיציה?‬
‫אתה בטוח שאתה לא צריך מלווה?‬
‫נראה שהיא מוכנה להרביץ לך עם התיק שלה.‬
‫תודה, ויינטראוט. אני אסתדר.‬
‫התנהלת בצורה מבריקה.‬
‫ובחוסר כנות.‬
‫בני הפאק ההם לא הרגו את ההורים שלי.‬
‫הם בהחלט התכוונו לעשות זאת.‬
‫זה היה מלוכלך, סופי.‬
‫הרגשתי כמו חזיר.‬
‫זו הייתה הפגנת כוח.‬
‫החלטית.‬
‫ובתזמון מושלם.‬
‫שגריר הפאקט יגיע מחר,‬
‫וכבר יש לחשושים בשתי המפלגות שלנו.‬
‫לחשושים?‬
‫איש מאיתנו לא בטוח, ג'ונה. אתה יודע את זה.‬
‫ירשנו את הכיסא שלנו, לא את הכוח.‬
‫כשתסתיים תקופת האבל,‬
‫חברי המפלגה שלי יקראו תיגר על מנהיגותי.‬
‫וכך גם חברי מפלגתך.‬
‫אולי זה מה שעליהם לעשות.‬
‫אני לא ביקשתי שום דבר מזה.‬
‫אתה עדיין מאמין שתוכל להיות אדם דגול יותר מאביך?‬
‫אני מאמינה.‬
‫אסור היה לי לספר לך על הנבואה הארורה ההיא.‬
‫חוץ מזה, אני לא הבן שלו באמת, נכון?‬
‫אבסלום ברייקספיר היה אביך בכל מובן שחשוב...‬
‫את נשמעת בדיוק כמו אימא שלי!‬
‫יש בך גדולה, ג'ונה.‬
‫אני רואה אותה.‬
‫וכך יראו גם כולם.‬
‫כשתהיה מוכן.‬
‫תמשיך ללכת.‬
‫סליחה, אדוני.‬
‫נציג הצ'נסלור. תנו לו לעבור.‬
‫תודה.‬
‫אני אעזור לך.‬
‫תודה.‬
‫קום. הינה.‬
‫שלום.‬
‫מר ארודן. טוב לראות אותך שוב.‬
‫לא!‬
‫אבא! בבקשה.‬
‫בבקשה! לא!‬
‫- תניח לי. - אני יודע. אני מצטער.‬
‫אבא. לא!‬
‫פיילו...‬
‫- הוא לא מגיע. - ניסיתי.‬
‫לו ראה במו עיניו את הנזק שגורמת המדיניות שלו...‬
‫הוא היה משנה את דעתו פתאום?‬
‫קצת מאוחר מדי בשביל זה.‬
‫אחיך למחצה עדיין מסוגל לדברים טובים.‬
‫לולא ידעתי טוב יותר, הייתי אומר שאתה מחבב את השמוק.‬
‫אנשים משתנים, פיילו, ועדיין יש לי תקווה לגביו.‬
‫לא. צריך לעשות משהו.‬
‫טוב. אז... על מה חשבת?‬
‫הוא קיבל את התפקיד רק משום שהוא הבן הבכור של ברייקספיר, נכון?‬
‫אלא שהוא לא, נכון?‬
‫אני הבכור.‬
‫אתה לא רומז שתפרסם את זה.‬
‫אתה מטורף. איש לא יאמין לך.‬
‫הם לעולם לא יבחרו ממזר פיקסי למחצה לתפקיד הצ'נסלור.‬
‫כמובן.‬
‫אבל הסקנדל יהרוס אותו.‬
‫- הבא אחריו לא יהיה גרוע ממנו. - לא הייתי סומך על זה.‬
‫לפרסם את זה, פיילו, זו תהיה שטות ברמה אובדנית.‬
‫זה מטורף. זה...‬
‫בסדר.‬
‫החלטת איך תעשה את זה?‬
‫אני פתוח להצעות.‬
‫יש פתרון אחד אפשרי, לפרסם את זה לקהל הנכון.‬
‫בשם המרטיר.‬
‫עומדת להיות סעודה רשמית לכבוד שגריר הפאקט.‬
‫- מתי? - מחר.‬
‫אתה תעזור?‬
‫אני לא רוצה שתסתבך בגללי.‬
‫כבר הסתבכתי.‬
‫לפחות ככה, אני בוחר לאיזו תסבוכת להיכנס.‬
‫אם כן, מחר.‬
‫בבקשה!‬
‫אתה רק צריך לגעת בדלת.‬
‫ממה אתה מפחד כל כך?‬
‫אני לא מפחד.‬
‫אז תעשה את זה.‬
‫לא.‬
‫תעשה את זה.‬
‫אני חוזר הביתה לאשתי.‬
‫אני אשתך, אידיוט מטופש.‬
‫איפה את היית?‬
‫הייתי עסוקה. מה זה עניינך?‬
‫טוב, דליה לא פה.‬
‫והשאר רוצים לחלוק לך כבוד, באות "דח נוס".‬
‫אין מצב.‬
‫הרכבת הפכה אותנו לגיבורים, וזה היה הרעיון שלך.‬
‫מגיע לך.‬
‫לי? "דח נוס"?‬
‫דליה אף פעם לא תסכים לזה.‬
‫טוב, כמו שאמרתי, היא לא פה.‬
‫ואחר כך, היא לא תוכל לקחת אותו בחזרה.‬
‫אז את רוצה שנחלוק לך כבוד, או לא?‬
‫אם תפעלי שוב מאחורי גבי, אקצץ לך את הכנפיים, זונה שכמוך.‬
‫רק תנסי אותי.‬
‫- אל תזוזי. -זה כואב.‬
‫זה מה שקורה כשמצטרפים ל"בלאק רייבן". אף אחד לא הכריח אותך.‬
‫את הכרת בינינו.‬
‫כן, כי ביקשת.‬
‫זו דרך מוזרה לחלוק כבוד, אה? עינוי טקסי.‬
‫בכל מקרה, אם ככה הם נהנים, אני לא שופטת אותם.‬
‫את דווקא כן.‬
‫בסדר, אולי רק קצת.‬
‫אז ממה את נהנית בימים אלה?‬
‫כלומר,‬
‫אני מרגישה שלא ראיתי אותך יובלות.‬
‫את מרגישה לפעמים את ה...‬
‫הרגשה האיומה הזו שמשהו נורא הולך לקרות?‬
‫כן, כמו מה שפיילו יעשה לי כשהוא יראה את זה.‬
‫כן, בדיוק.‬
‫סליחה, לא התכוונתי להיות מגעילה.‬
‫באמת, מה קורה?‬
‫סתם עוד עינוי עצמי אבוד ומדכא.‬
‫זהו סיימת.‬
‫את בסדר?‬
‫אני?‬
‫בסדר גמור.‬
‫למקרה ששכחת, אני קוראת אותך כמו ספר.‬
‫אז תגידי לי מה קרה או שאתחיל לדאוג.‬
‫אני לא זו ששודדת רכבות,‬
‫אז אולי כדאי שתתרכזי בדאגה לעצמך.‬
‫עוד סיבוב?‬
‫בשבילי קצת מאוחר מדי. אולי בפעם אחרת.‬
‫ביי.‬
‫היי, אנדרס! בוא אליי.‬
‫בסדר, אני בא.‬
‫מה קורה לך?‬
‫- סליחה? מה? - החתול שלי!‬
‫למה עשית את זה?‬
‫לא עשיתי...‬
‫- מה לעזאזל? - רייקרופט פילוסטרייט?‬
‫- כן. - בוא איתנו.‬
‫באיזו אשמה?‬
‫באשמת היותך קריטץ' מזדיין.‬
‫פתחו את השער.‬
‫תודה, בחורים.‬
‫אתם יכולים ללכת.‬
‫נחמד לראות אותך שוב...‬
‫המפקח.‬
‫סליחה על "הטיפול" הקשוח.‬
‫לא, אתה מכיר אותי, בריק.‬
‫אני אוהב הפתעות.‬
‫אין מצב.‬
‫השתגעת לגמרי?‬
‫תסלחו לנו.‬
‫חובב קריטץ' מטונף.‬
‫נעים כתמיד לראות אתכם, בחורים.‬
‫אז במה מדובר?‬
‫יש לנו בעיה קטנה. חשבתי שתוכל לעזור.‬
‫במה?‬
‫טוב, זה חדש.‬
‫גדר תיל.‬
‫גדר מעופפים.‬
‫מאותו הסוג שהתקינו מעל הרואו.‬
‫הקורבן הוא סגן אנדרס מפלוגת ההנדסה החמישית.‬
‫- שמעת עליו? - הייתי אמור?‬
‫הוא היה מוצב על רכבת האספקה שנשדדה אמש.‬
‫מה אתה אומר?‬
‫מי שזה היה, בטח זכר את פניו‬
‫וחזר לסיים את העבודה.‬
‫אני מכיר רק סוג קריטץ' אחד שיכול להעיף אותו לשם.‬
‫ואתה חושב שהפיקס עשו זאת.‬
‫או "בלאק רייבן", ליתר דיוק.‬
‫מי אם לא?‬
‫הם מתגרים בנו. צוחקים עלינו.‬
‫ייתכן מאוד.‬
‫אבל בשביל מה?‬
‫אתה המפקח המוכשר. אתה תגיד לי.‬
‫אז מה הסיפור שלך, למה הבאת אותי לפה?‬
‫שום סיפור. העיפו אותך בגלל מה שאתה.‬
‫לדעתי, אתה רק מפקח מבריק.‬
‫הכי טוב שעבדתי איתו.‬
‫זה כל מה שמשנה לי.‬
‫אם אהפוך למלשין,‬
‫כמה זמן לדעתך אחזיק מעמד ברואו?‬
‫שמעתי שאתה יודע להגן על עצמך.‬
‫פעם לבשת את המדים הללו.‬
‫מצטער, בריק.‬
‫יש אישה ושני ילדים.‬
‫איני יכול לעזור.‬
‫אם לא נמצא את האשם, הצבא ייכנס ויוריד ראשים ברואו.‬
‫ולא אוכל לעצור אותו.‬
‫ממתי אכפת לך מהפיי?‬
‫מאז שמישהו שאכפת לי ממנו הפך לפיי.‬
‫אתה בטח צוחק עליי.‬
‫מה הוא עושה פה?‬
‫הוא המודיע היחיד שיש לנו בצד שלהם של החומה.‬
‫"לנו"? הוא חתיכת קריטץ' מזדיין.‬
‫- הוא לא אחד משלנו. - הוא אף פעם לא היה.‬
‫לשחרר אותו מהכלוב... השתגעת.‬
‫- כדאי שתיזהר. - דומבי.‬
‫אני רואה שאתה מקור גאווה למשטרה.‬
‫תירגע.‬
‫הוא יכול לעזור לנו לתפוס את האשם.‬
‫היי! בואו לפה!‬
‫תיקחו את הקריטץ' הזה בחזרה למקום שלו.‬
‫קדימה, נלך.‬
‫הכול שקט‬
‫הכול בסדר‬
‫אל תחששי כשאפלת הלילה תתגלה‬
‫לא תישני לבדך‬
‫אהיה פה עד שאור הבוקר יעלה‬
‫עזרא?‬
‫אהבה נכזבת פוצעת‬
‫יותר ממאכלת היא חדה‬
‫דם ליבנו זולג‬
‫אל העולם הקסום הבא‬
‫אגריוס!‬
‫הכל בסדר, אחותי היקרה?‬
‫סליחה. בעטתי בך?‬
‫לא.‬
‫- את בסדר? - כן, אני בסדר גמור.‬
‫שאלבש היום את השמלה הוורודה, או את הירוקה?‬
‫העלמה אימוג'ן, בבקשה.‬
‫אגריוס אל תהיה כזה טרחן. כבר ראית את בגדיי התחתונים בעבר.‬
‫אני יודע שראיתי, אבל צוות הספינה לא ראה.‬
‫מה יקרה אם הדייל שלנו ייכנס?‬
‫אתה מעדיף אותי בוורוד או בירוק?‬
‫אני מעדיף אותך...‬
‫במשהו חדש.‬
‫המלתחה שלך כבר קצת בלויה, יקירתי.‬
‫לא אכפת לי.‬
‫כשנרד לחוף,‬
‫אבקש שיתפרו לך מלתחה שלמה חדשה.‬
‫נשכור את מיטב התופרות. מה שתחפצי.‬
‫- אני לא רוצה להיות מפונקת. - אבל אני רוצה לפנק אותך.‬
‫לא אכפת לי מהשמלה.‬
‫אלא ממי שפושט אותה מעליי.‬
‫ביום מן הימים, העלמה אימוג'ן,‬
‫נצטרך לעגון.‬
‫כבר עגנו בארבעה נמלים.‬
‫- ולא ירדנו אל הקרקע. - אנחנו לא צריכים לרדת.‬
‫מביאים לנו הכול בסירות.‬
‫פרט לכבוד שלנו.‬
‫אימוג'ן...‬
‫נמאס לי לברוח.‬
‫אני מבינה.‬
‫- באמת? - כן!‬
‫כי מה שאני חושב זה שאת אישה טובה ואני עשיר.‬
‫יש לנו זכות מלאה לבנות בית ביחד.‬
‫בית אמיתי שבו אוכל להמטיר עלייך מותרות.‬
‫נוכל לגור היכן שתרצי. תגידי לאן, ונפליג לשם.‬
‫זה יעבוד מצוין.‬
‫אולי מצוין כשאנחנו לבד.‬
‫האם אכפת לך כל כך מה זרים חושבים?‬
‫לא! לא אכפת לי, אבל אני פשוט...‬
‫מה שיש לנו פה הוא פשוט, ואני אוהבת את זה.‬
‫- אין לך משרתות. - לא אכפת לי.‬
‫- הבגדים שלי מלאי כתמים. - לא אכפת לי.‬
‫יש חדקוניות בלחם.‬
‫אבל אנחנו חופשיים פה, אגריוס.‬
‫כאילו כל חיי, חייתי במעין...‬
‫מבוך,‬
‫מוקפת בחומות שלא ראיתי...‬
‫עד שיום אחד, פשוט הלכתי דרכן.‬
‫לא נוכל להישאר בים עוד קצת?‬
‫עוד קצת.‬
‫עד מתי שתרצי.‬
‫לנצח, אם זה מה שאת רוצה.‬
‫עכשיו...‬
‫שנאכל ארוחת בוקר?‬
‫כן.‬
‫לעזאזל עם החדקוניות.‬
‫הרימו תורן!‬
‫מה קורה?‬
‫קפטן.‬
‫בחיי המרטיר.‬
‫הסימנים מוזרים,‬
‫אבל זו ספינת קרב פאקטית, או שאני טרואו.‬
‫ספינת אוויר פאקטית רחוקה כל כך?‬
‫כן, מר אסטריון. הם מסמנים לנו לעקוב אחריהם.‬
‫- נוכל לחמוק מהם? - ספינתם מהירה פי שניים.‬
‫הפצצה!‬
‫לשנות מסלול בעקבותיה, אדוני?‬
‫תרגום כתוביות: עדיאלה דיוויס‬
‫בקרת כתוביות: רינת זוהר-מנחם‬