Du vet att jag inte gjorde det här.
Men jag vet också att du har undanhållit bevismaterial.
Du såg mig rakt i ögonen och ljög.
För jag visste...
...vad som skulle hända annars.
Försök inte skylla på mig, din jävla halvblodsskit.
Ta ner honom till häktet.
Ska bli.
Skriv in honom som före detta kommissarien Rycroft Philostrate.
Var ska jag sätta honom?
Sätt den jävla vittran där han hör hemma.
Fast vid närmare eftertanke...
Sätt honom här inne...
...bland det här fina herrskapet.
Jaså, han är för fin för oss nu?
-Vad är det här för en? -Halvblod.
Han har utgett sig för att vara en av oss.
Det menar du inte.
Jaha, ja.
Vi går väl och tar en rök.
-De där, då? -Det är ingen fara.
Philo! Bakom dig!
Dra åt helvete!
-Fergus. -Sir.
Tack.
Den här vägen.
Miss Imogen, det har varit
en mycket minnesvärd kväll för mig.
För mig också.
Idag insåg jag att jag ogillar Louisa Pembroke.
Faktum är att jag ogillar de flesta jag känner.
Lovad vare Martyren att ni är tillbaka.
Afissa, jag mår utmärkt.
Afissa.
Vad har det tagit åt dig?
Polisen har varit här.
-Vad? -Er bror är mycket upprörd.
-Vad? -Den ena skandalen efter den andra.
Det är inte illa nog
att min syster har varit ute offentligt med en Puck,
nu får jag veta att min far gav en fristad
åt en gravid älva här i huset.
Jag kan inte påverka det senare, och det ligger i det förflutna som tur är,
men vad dig beträffar tänker jag inte vara passiv.
Måste vi gå igenom det här igen?
Vårt öde är i hans händer. Priset är att jag ses offentligt med honom.
Det måste finnas gränser för vad han kan begära av dig!
Imorgon tänker jag förhandla fram ett slut på galenskapen, å dina vägnar.
Självklart.
Och jag vore mycket tacksam för det.
Det gläder mig att höra.
Om jag inte visste bättre,
kunde jag börja tro att du faktiskt trivs i hans sällskap.
Vad är det?
Ingenting, miss.
Låt oss gå upp och få av er den där klänningen.
Du kommer fan att stortrivas här.
In med dig.
In bland dina egna.
Nu.
Grabbar.
Bra gjort, kompis.
Tack...
...för att du varnade mig nyss.
Jag vill inte att du ska dö riktigt än.
Vad fan gör du här?
Jag tänkte fråga dig samma sak.
Jag har nyheter.
Det ryktas att nån har gripits för morden.
Verkligen?
Jag trodde att du skulle vara glad.
Du är säker nu.
Är jag?
Såvida han inte kan styra sin Darkasher från fängelset.
Eller att de har gripit fel man.
Varför tror du det?
Jag vet bara att jag såg den ge sig på mig.
Och att i min dödsstund kommer jag att förstå vem som har kallat fram den.
Då måste vi båda be att din vision var...
Var felaktig.
Jag ska gå.
Ifa...
Din man kommer hem snart.
Var försiktig.
Det är 47 styver. Hur långt från staden kommer jag på det?
Bara till Keranganz, om ni har fem till.
Runyan?
Runyan Millworthy?
Horatius Symes, din gamle skojare.
Hur länge sen var det vi sågs?
Jag vet inte, men väldigt länge sen.
Se på dig. Sjunger du fortfarande för brödfödan?
Uppträda? Kära nån, nej.
Jag är mycket mer respektabel nuförtiden.
Jag undervisar kanslerns son vid Balefire.
Milde tid. Så vad gör du här?
Jag kom just tillbaka från Hullsbay.
Jag har förgäves försökt få tag i en lärare i humaniora.
-Vänta lite. -Vad är det?
Visst blev du högt skolad vid Appidian?
Horatius, det var mycket länge sen,
och Breakspears son lär vara rena mardrömmen.
Runyan,
det är mycket bra betalt.
Om de bara visste vad som pågår mitt framför näsan på dem.
Mellan en Longerbane och en Breakspear till råga på allt.
Staden skulle spontanantändas.
Och vi skulle bestämma vad som uppsteg ur askan.
Mer prat om allians?
Mina rådgivare vill att jag ska kräva misstroendevotum
mot din far inom två veckor.
Och vad?
Vill du att jag ska varna honom?
Jag vill varna dig.
Din fars regim är på avtagande.
Det finns inget du kan göra åt det.
Du måste se till din egen framtid nu.
Och vad vill du att jag blir?
En spion?
Vad vill du vara?
Jag är ointresserad av politik.
Men politik är priset.
För vad?
För stunder som den här.
Nog för att du är förtjusande,
men jag kan ha såna här stunder med vem jag behagar.
Förstår du vad det här är?
Förstår du vad jag erbjuder dig?
Såna här stunder kan förändra allt.
Om man inte tar vara på dem,
kan de gå en förbi.
Adjö, unge herr Jonah.
Din mor. Jag beklagar verkligen.
Och jag vet hur mycket biblioteket betydde för dig. Jag...
Jag kan inte föreställa mig.
Inte tror de på allvar att du dödade henne?
För att dölja min hemlighet.
Jag klandrar dem inte. Och det är faktiskt logiskt.
Rektorn, läkaren som vingklippte mig, alla visste om sanningen om mig.
Men ändå. De borde känna dig, efter alla dessa år.
De trodde att de gjorde det.
Jag ljög för dem.
Ibland går det aldrig att gottgöra en sån sak.
"The Swan"?
Jag gillar namnet.
Och skeppet kan göra tio knop vid full fyr.
Ja, och som ni ser är lastrummet väl tilltaget.
För 50 gulden per passagerare betalar skeppet sig självt.
Efter tre överfarter
är resten ren vinst.
Får jag fråga en sak, mr Agreus?
Självklart.
Var ni själv lärling?
I fem år.
Hos en järnbruksägare i New Freehold.
Arbetet var hårt, men han var en rättvis man.
Och hur lyckades ni bli rik efter en sån...ringa begynnelse?
En gulden i taget.
Som alla andra.
Ni vet hur man brukar säga, att den första gulden är den svåraste,
särskilt för...
En Puck.
Särskilt för en Puck.
Säg mig,
exakt vad gör en knäppare?
Jag ser att ni har gjort förfrågningar.
Man måste alltid veta vem man har som affärspartner.
En knäppare spårar upp arbetare som har rymt.
Menar ni att ni...
...jagade er egen art?
Tja, de skrev på samma slags kontrakt som jag.
Men ändå.
Er egen art.
Jag ska inte förneka att under alla mina år i yrket,
träffade jag aldrig på en knäppare som inte var av er art.
Men jag insåg för länge sen
att för att ha framgång i människornas värld,
måste jag spela efter deras regler.
Jag ville diskutera en annan sak med er, angående min syster
och villkoren i ert avtal med henne.
Nå, vad sa han?
Det är som du förmodade.
Inte förrän du har hjälpt honom
att få fotfäste i våra sociala kretsar...
...har du uppfyllt dina förpliktelser mot honom.
Jaha.
Att döma av reaktionen på hans närvaro vid auktionen,
kan det dröja väldigt länge.
Faktiskt...
...tror jag att du blir glad att höra
att mr Agreus har blivit inbjuden
på te hos Tripplethorns i eftermiddag.
Verkligen?
De insisterade tydligen på att personligen överlämna tavlan han köpte.
De är visst väldigt angelägna om att få veta mer om vår mystiske Puckgranne.
Det är mycket möjligt
att dina tjänster snart inte kommer att behövas
över huvud taget mer.
Vi kan bara hoppas.
Det kan vi.
Det kan vi verkligen.
Se dig för!
Hallå, Fleury.
Har du sett Vignette?
Är nåt på tok?
Hon kom inte hem igår kväll.
Så hon sitter i häktet?
Det var ju det jag sa nyss.
Ligger hon illa till?
Det avgör underrättsdomaren.
Om han är på dåligt humör, kan hon skickas tillbaka dit hon kom ifrån.
Men om hon har tur,
slipper hon undan med böter.
Hur höga böter? Jag betalar.
Då behöver ni inte alls besvära underrättsdomaren.
Kom tillbaka imorgon med 50 gulden.
Femtio?
Jag ska se vad jag kan göra.
Så är det, bara.
Inspektören, jag går och röker.
Nåväl, gör det.
God eftermiddag, mrs Fyfe.
Jag kommer angående Philo.
Kom hit bort.
Ni kan känna er lugn.
Kommissarie Philostrate har gripits och åtalats.
Ni sa inget om åtal när vi pratade förut.
Att utge sig för att vara människa är ett brott.
Ni är inte den första hederliga medborgaren som blivit lurad.
Förresten är det bara toppen på isberget.
Han är fast för morden också.
Vad?
Mr Philostrate är ingen mördare.
Det borde ni veta.
Ni har arbetat tillsammans i flera år.
En vittra vet man aldrig riktigt var man har.
Det var er pusselbit som blev avgörande.
Allt föll på plats
när ni avslöjade att han är halvblod.
Det var lögn.
-Ursäkta? -Vi grälade.
Jag hittade på det för att skada honom.
Philo,
din hyresvärdinna har just avgett ett vittnesmål
som kan fria dig från anklagelserna.
Du begick inte morden, säger du.
Det vet ni.
Inte Morange?
Nej.
Inte rektorn?
Nej.
Eller älvan, Aisling Querelle?
Nej.
Du är alltså inte hennes son heller?
Det var bara nåt som kvinnan Fyfe hittade på
för att ni hade grälat?
Jag vill höra det från dig själv.
Att du är en människa,
inget lögnaktigt halvblod.
Seså.
Svara nu.
Aisling Querelle var min mor.
Jag är vad jag är.
Darkashern är fortfarande lös...
Nog med halvblodslögner!
Jag litade på dig!
Jag trodde på dig!
Som jag förstår det lämnade mäster Symes er
vid kapitel 39 av Elomia.
Öppna boken, så börjar vi.
Nej, jag har faktiskt inte lust.
Det må så vara,
men jag är anställd som er informator, så jag måste tyvärr insistera.
Ni är inte i en position att insistera på nånting.
Det syns på era skor.
Ni behöver det här jobbet.
Desperat.
Därför kommer ni att meddela mäster Symes att jag har studerat
och att jag gör utmärkta framsteg.
Och om inte?
Då säger jag till Symes att ni är en usel informator och att jag vill ha en annan.
Uppfattat?
Bra. Vi ses imorgon.
Se inte så dyster ut.
Vad de än betalar, så får ni det dubbla av mig.
Jag känner er typ.
Åka snålskjuts på pappas rikedom och goda namn,
utan en tanke på hur det ska sluta.
Och jag har anlitats för att utrusta er med en smula visdom,
så att ni möjligen kan bli en mer tolerabel människa.
Valet är ert.
Men tror inte att ni kan muta mig
att ljuga för er skull.
För jag bryr mig inte om er far,
och jag är inte rädd för fattigdom.
Men det är nog ni.
Så...
...det är dags att ni börjar tänka på er egen framtid.
Om ni ska ha en.
Ni är helt olik mina andra informatorer.
Om ni bara visste
vad jag har sett...
...och gjort.
Bra. Kapitel 39.
Jag säger bara att det ställer oss i dålig dager.
En av oss, en mördare.
Men tänk er rättegången.
De kommer att hudflänga oss alla för att vi inte kom på honom tidigare.
Just det.
Jag vet inte vad ni säger,
men jag har arbetat för länge och för jävla hårt
för att se mitt rykte förstört av ett enda rötägg.
Men vad kan vi göra?
-Han måste prövas i domstol. -Måste han?
Vad menar du?
Tja, anta att...
...han skulle försöka rymma, och bli skjuten på kuppen?
Såja, såja.
Kanske...
...fasan över vad han har gjort kommer över honom,
och han hänger sig i cellen? Sånt händer.
Då slipper vi också en jobbig rättegång.
Tänk på saken.
Philo.
Jag ville bara säga
att din mor skulle ha varit stolt över dig.
Jag önskar bara att jag kunnat ge henne rättvisa.
Jag var så nära.
Jag har alltid undrat vem min far var.
Om han var en soldat eller en poet. Nu vet jag att han var en stor skit.
Tror du att det var din far som begick morden?
Det är det enda logiska svaret.
Alla kände till det där om mig.
Hans halvälva till bastard.
Säg inte så.
Det är han som är en bastard.
Han måtte ha en jävla massa att förlora för att döda tre oskyldiga personer
bara för att skydda sitt eget rykte.
Vad jag inte förstår är...
...varför han inte gav sig på mig direkt.
Varför dödade den där tingesten mig inte i tunneln häromkvällen?
Såvida inte...
Såvida inte vad?
Han kanske inte visste vem jag var.
Det är därför han behöver deras levrar.
För att kunna läsa deras hemligheter och bli ledd till mig.
Så det är inte över.
Förr eller senare kommer han att skicka den där tingesten efter dig också.
Om de inte hänger mig först.
Philo.
Berwick.
Var försiktig.
Dombey vill se till att du inte lever till rättegången.
Han tänker försöka nåt.
Du är en bra man.
Beklagar att jag inte kan göra mer för dig.
Jag vet.
The Rising.
Nå, vad tycker ni om den?
Det är inte så jag skulle spendera 300 000 gulden.
Men ni är herre i huset, inte jag.
Jaha.
Var ska man hänga den?
Det kanske behövs en kvinnas blick?
Jag var ute och promenerade, och såg er ta in den.
En kvinnas blick vore mycket välkommen.
Höj höger sida en aning.
Perfekt.
Tack. Där passar den perfekt.
Jag tycker det.
Vad försökte han säga, undrar jag?
Målaren.
Att vi alla balanserar nånstans mellan himmel och jord, antar jag.
Tror du att hon är menad att vara en ängel?
Hon har vingar i alla fall.
Och han, är han en demon?
Han har horn i alla fall.
Men han är en märklig demon, eller hur?
Som dras mot himlen.
Ja, det är upp och ner, eller hur?
Han kanske inte är en demon trots allt.
Men de där hornen...
Vad annars kan han vara?
En räddare?
Från vad?
Det ordinära.
Som om ni, miss Spurnrose, vet nåt om att vara ordinär.
Vad är det där?
Det här? Det är ännu en av mina högt värderade ägodelar.
En elektrisk lampa.
Hur fungerar den?
Tillåt mig.
Vad gör ni?
Det kallas batteri.
Det är vatten som har destillerats ur ånga,
men det här är den magiska ingrediensen.
BATTERI
Kopparsulfat.
Och vad händer nu?
Tålamod.
Jag har inte kunnat sluta tänka på dig.
Jag sa till mig själv att du bara var en erövring,
som alla andra.
Men efteråt kändes det som om det var jag som var erövrad.
Jag har frågat mig själv varför hela dagen.
Nåt har förändrats inom mig.
Du har tagit mig till randen av nåt jag inte längre kan ignorera.
Vad menar du?
Framtiden.
Jag har aldrig brytt mig om att föreställa mig den förut. Den...
...tillhörde inte mig. Den tillhörde
profetior och brutna löften och...
Tills dagen då en främling kom till parlamentet.
Hon var ingenting när hon kom in.
Ingen väntade sig nåt av henne.
Men på mindre än fem minuter
hade hon tvingat ner min far,
Burgues kansler,
på knä.
Och?
Tänker du inte fråga?
Fråga vad?
Det du kom hit för att fråga.
Varför?
Kaos.
Kaos?
Javisst.
Kaos är det stora hoppet för dem i skuggorna.
Kaos för män som din far
skapar möjligheter för människor som du och jag.
Regimer faller,
gamla världar brinner.
Och vi beslutar vad som ska resa sig upp ur askan.
Ett steg i taget.
Den är väldigt vacker,
men ärligt talat,
gör inte en gaslampa samma sak, fast med mindre ståhej?
Det må vara fallet nu, men,
jag menar,
en dag kommer det att löpa ledningar längs gatorna,
som förmedlar elektricitet från avlägsna ångkraftverk.
Ingen rök, inga brandolyckor.
Man vrider på en knapp,
och ljuset jagar bort mörkret.
Åtminstone vill jag tro att det kommer att bli så en dag.
Att tänka framåt är en bra sak.
Ibland är det nödvändigt.
Är det så ni gör?
Ignorerar blickarna och ringaktningen
genom att föreställa dig dagen
då anblicken av en Puck på Finistere Crossing drar blickarna till sig,
inte för hur hans rock är skuren,
men på grund av hans hjärta?
Jag som trodde att ni såg mig som fåfäng.
Kanske även löjlig.
Nej.
I början gjorde jag visserligen det.
Men nu inser jag hur fel jag hade.
Ni är olik alla andra
jag nånsin mött, mr Agreus.
Den här fördes hit från Puyan
av priorn som grundade stället.
Han räddade den ur spillrorna av Great Hoff
när den burguiska armén raserade det.
Han ville se till att de gamla sedvänjorna aldrig skulle falla i glömska här.
Den Fördolde förde dig hit, för han har en uppgift för dig.
Berätta.
Först måste du visa vad du går för.
De har gett sig på oss för länge. Nu är det vår tur.
Blod för blod.
Nej. Snälla.
Snälla!
Jag har familj.
Snälla.
Åh, nej.
Snälla! Jag har en fru.
Jag har... Jag har barn!
Lantarbetarna i Allora strejkar.
Skicka in gardet. Nåt mer?
Undersökningar från tredje distriktet visar att Wootenvale har vinstchans.
Ordna så att jag får tala vid hans nästa massmöte.
Få se om vi inte kan utjämna ställningen.
-Longerbanes koalition är... -Goda nyheter, Winetrout!
Om det finns några.
Polisen har gripit en misstänkt för den senaste mordvågen.
Se där. Det var väl inte så svårt.
Förövaren är ett halvblod, visar det sig.
Morden skulle bevara hans hemlighet.
Den mördade älvan var visst hans egen mor.
Tarvlig historia.
En viss Aisling. Nåt slags sångerska.
Jag har inte hört nåt om en mördad älva.
Varför skulle ni ha gjort det?
Precis.
När ska han hängas?
Ju förr desto bättre, anser jag.
Jag kände att jag äntligen hade funnit min plats här i staden.
Då såg jag skylten. "Tirnanocs skatter."
Allt jag hade levt och andats för,
allt jag hade gett hela mitt liv för att skydda,
förvarat i glaslådor för idioter att glo på,
som en jävla tivoliattraktion.
Tänker du nånsin på Tirnanoc?
Hela tiden.
Jag önskar att jag aldrig hade lämnat dig.
Åh, Philo.
Hur kunde vi fara så vilse?
Vi är inte vilsna.
Vi är återfunna.
Förflyttningsorder
för Rycroft Philostrate.
De kommer och hämtar dig.
Jag vet.
-Philo. -Stanna hos mig.
-Nej, Philo... -Stanna hos mig.
Stanna hos mig.
Släpp honom!
-Släpp honom! -Stanna hos mig.
Släpp honom!
Jag älskar dig.
Släpp honom! Kom tillbaka.
Vänta. Snälla.
Vart för ni honom? Philo!