‫קרניבל רואו‬
‫אבל הרוע לא נגמר.‬
‫לפני שגופתה של הפיי המסכנה התקררה,‬
‫המנהל נרצח.‬
‫וכך,‬
‫חייהם של שניים נגדעו טרם זמנם,‬
‫גם של האדם וגם של הפיי,‬
‫הגורלות שלהם נשזרו במוות כה אכזר,‬
‫בידי שד כה נתעב.‬
‫אך האם יזכו לצדק שמגיע להם כל כך?‬
‫ימים יגידו.‬
‫אך בדבר אחד נוכל להיות בטוחים,‬
‫שכל אחד בדרכו, הרוויח את הגמול הנצחי שלו.‬
‫אדון פינץ' הטוב רוחץ באור המרטיר‬
‫שאותו שירת כל ימיו.‬
‫ואשלינג,‬
‫אשלינג המתוקה מכול,‬
‫מנעימה את זמנם של השרפים בשירה.‬
‫תנוח שם עכשיו‬
‫למרות הסערה המשתוללת‬
‫האמונה הולכת ובאה‬
‫כל עוד העונות משתנות‬
‫אני בטוחה שיש עמק בטוח‬
‫בשבילך ובשבילי‬
‫תודה רבה.‬
‫מוירה.‬
‫נו...‬
‫אז זו היא, נכון?‬
‫להקת התיאטרון הקטנה והצנועה שלך?‬
‫אני חושש שכן. היא...‬
‫- אהבתי מאוד את ההצגה. - באמת?‬
‫אני שמח כל כך שהיא מצאה חן בעינייך.‬
‫אז מה כל זה?‬
‫יש בעיה, השוטר?‬
‫זה תלוי. בוא נראה את הרישיון שלך.‬
‫- רישיון? - זה רחוב ציבורי, נכון?‬
‫תניח לו, טוב?‬
‫ואצטרך לראות את המסמכים שלהם.‬
‫החזזית הזו הצהיבה.‬
‫אתן לך עשרה סטייברים עבור הכול.‬
‫לך מפה.‬
‫מכשפה גנבת.‬
‫כבר חזרת?‬
‫כן.‬
‫מה זה אומר?‬
‫מאגר של סודות.‬
‫הכבד מאחסן המון‬
‫בשביל אלה שיודעים איך לראות.‬
‫יש לך משהו להראות לי או לא?‬
‫חי המרטיר.‬
‫רחוק מזה.‬
‫אז זה נכון?‬
‫אפשר להחיות יצור מת ולחבר אותו לאחר.‬
‫כפי שאתה יכול לראות במו עיניך.‬
‫היצור שראיתי באותו הלילה, הייתה לו...‬
‫תבונה.‬
‫יכולתי לחוש בה איכשהו.‬
‫לא.‬
‫אתה חשת בתבונה שעומדת מאחוריו.‬
‫לדארקאשר אין מחשבות משל עצמו, אלא רק מחשבות אדונו.‬
‫אומרים שלפעמים העיניים שלו והעיניים של האדון שלו...‬
‫עשויות לתפקד כזוג אחד.‬
‫למי כאן בבורג יש את הידע הזה, חוץ ממך?‬
‫את זה לא אוכל לומר.‬
‫אבל כדי לזמן את היצור שראיתי‬
‫צריך כישורים טובים אף יותר משלי.‬
‫תגאלי אותו מייסוריו.‬
‫אי אפשר להרוג אותו,‬
‫לא כל עוד אתה עדיין חי.‬
‫אז שימי אותו בצנצנת.‬
‫אני מפריעה?‬
‫אני עובד על ההלוואה, יקירה.‬
‫אזדקק לחתימה שלך כדי לאשר את שעבוד הבית.‬
‫מה אם אומר לך שאני מכירה מישהו‬
‫שמעוניין להשקיע בהרפתקה הזו שלך?‬
‫אחותי המתוקה,‬
‫אני לא יכול לומר לך עד כמה זה מחמם את ליבי שאת רוצה לתמוך בי בזה.‬
‫יחד עם זאת, אין לי זמן‬
‫להתעסק בפטפוטי הסרק של לואיזה פמברוק‬
‫או מישהי כזו שקרוב משפחה מרוחק שלה...‬
‫לא, אלה לא פטפוטי סרק.‬
‫לפרט הזה יש את האמצעים‬
‫לממן את השיפוץ של הספינה כולה.‬
‫טוב, אם כך,‬
‫כן, אני אשמח מאוד להכיר אותו.‬
‫אני תוהה, איזה חלק הוא ירצה מהרווחים?‬
‫הוא לא מבקש חלק מהרווחים.‬
‫אלא דווקא קבלה אל החוג החברתי שלנו.‬
‫אני מדברת, כמובן, על הפאק מעבר לרחוב, מר אגריוס.‬
‫איך את יודעת כמה כסף יש לו,‬
‫או איך הוא מוצא לנכון לבזבז אותו?‬
‫הוא בא לתה לפני כמה ימים כשהיית במועדון.‬
‫- סליחה? - והוא יתארח כאן שוב‬
‫אחר הצהריים, יחד עם הזוגות פמברוק וגילפויל.‬
‫זה בלתי אפשרי.‬
‫- ומובן מאליו... - מה שבלתי אפשרי,‬
‫אחי היקר, זה שתקבל את החתימה שלי על מסמך‬
‫שמסכן את הבית עצמו.‬
‫לא אתמקח עם המשפחה שלי.‬
‫לא כשיש עוד מוצא מהמצב המביך שלנו.‬
‫מוצא שלא יעלה לנו דבר מלבד מידה של גאווה.‬
‫זו תהיה שערורייה, אימוג'ן!‬
‫כזו שהשם "ספורנרוז" חזק מספיק כדי להתמודד איתה.‬
‫ביחד נהיה חזקים יותר, בהחלט,‬
‫אבל אם אני חייבת, אארח את הפאק לבד.‬
‫באמת?‬
‫בכל מקרה, אתה תיקח את כספו.‬
‫לא אתן לך לסכן את הבית הזה,‬
‫לא כל עוד אני חיה.‬
‫נצפה לאורחים שלנו ב-15:30.‬
‫אני מקווה שתהיה כאן כדי לקבל אותם.‬
‫אימוג'ן.‬
‫אימוג'ן!‬
‫בוקר טוב, אבא.‬
‫- אימא. - בוקר טוב, ג'ונה.‬
‫בוקר טוב.‬
‫אביך רוצה לומר לך משהו.‬
‫בהחלט כך.‬
‫עד כמה שאנחנו מאושרים,‬
‫כמובן,‬
‫שחזרת הביתה,‬
‫עלינו לשוחח על מה שקרה.‬
‫יותר מלשוחח, צריכות להיות השלכות.‬
‫השלכות?‬
‫אני הייתי הקורבן כאן.‬
‫הילד מעלה טיעון טוב.‬
‫אבל דבר מזה לא היה קורה‬
‫לו עשה מה שאמרת לו והתרחק מהרואו.‬
‫נכון, אבל בואו לא נשכח שבסוף,‬
‫האירועים המצערים האלה חשפו את הבגידה של לונגרביין.‬
‫הגיע הזמן שג'ונה יסיר מעליו את "דברי העולל"‬
‫ויקבל אחריות על העתיד שלו.‬
‫בבקשה, אימא, לא הנבואה שוב.‬
‫עירומה ומכוסה באפר‬
‫- העפלתי אל הר קארפה. - פאייטי!‬
‫על ארבע טיפסתי‬
‫כדי להתייעץ עם האוגורס לפני שנישאתי לאביך.‬
‫והם אמרו לי...‬
‫שהוא יהיה איש דגול,‬
‫ושבנו יהיה דגול אף יותר.‬
‫כן, אנחנו יודעים.‬
‫אם אביך הוא הצ'נסלור, רק תחשוב מה צופנים לך הגורלות.‬
‫אולי אוכתר למלך?‬
‫זה לא בלתי אפשרי.‬
‫- משטרים מלוכנים כבר הושבו על כנם בעבר. - אתה רואה, אבא?‬
‫אתה רואה איך לא משנה מה אני עושה, זה אף פעם לא מספיק בשבילה?‬
‫כל מה שאימא שלך אומרת ועושה,‬
‫היא עושה מתוך אהבה אליך, את זה אני יודע.‬
‫הלוואי שיכולתי להאמין לזה.‬
‫ג'ונה.‬
‫תתנצל מייד!‬
‫אני מצטער, אימא.‬
‫הינה. רואה?‬
‫הוא מצטער.‬
‫אביך ואני החלטנו שבינתיים,‬
‫תתרחק מעיני הציבור‬
‫ותישאר בבית כדי להתרכז בלימודים שלך.‬
‫תיתן לשערורייה הזדמנות לשכוך.‬
‫הרכילויות ייפסקו בקרוב.‬
‫ובינתיים, בהכפלת שעות הלימוד שלך...‬
‫- הכפלה? - ...תוכל בהחלט‬
‫לסיים את הקורס שלך עד אוסטרי הבא.‬
‫האדון סיימס ממתין לך בספרייה.‬
‫משהו לאכול?‬
‫קח את זה.‬
‫זה ניתן בחינם.‬
‫תודה רבה.‬
‫קח גם אחד מאלה.‬
‫ה"סייפרס". אתה מכיר אותם?‬
‫אימא שלי הקריאה לי סיפורים מהם בילדותי.‬
‫שתבורך.‬
‫אבל אולי תרצה לקרוא בהם בעצמך.‬
‫אולי תופתע ממה שתגלה.‬
‫אני לא מאמין.‬
‫כל הפיי, בין אם ילידי המקום או זרים,‬
‫נדרשים להראות מסמכים על פי בקשה.‬
‫- ממתי? - מלפני עשר שנים לפחות.‬
‫הם לא יכולים להיות כאן בלי מסמכים.‬
‫טוב, הם כאן עכשיו.‬
‫אז הם יצטרכו ללכת.‬
‫- לאן? - בחזרה למקום שממנו באו.‬
‫קנוק? היא נהרסה לגמרי.‬
‫- לא נשאר ממנה כלום. - אדוני!‬
‫כל הפיי, בין אם ילידי המקום או זרים, נדרשים להראות...‬
‫אבל מה אם הם לא פיי?‬
‫מה עוד הם יכולים להיות?‬
‫חיות מחמד?‬
‫אבל הם חכמים.‬
‫הם לא כאלה חכמים.‬
‫למען האמת, אני לא זוכר‬
‫אם קובולדים מוזכרים בחוק באופן מיוחד או לא.‬
‫למה שלא תלך לבדוק את החוק שלך,‬
‫- ואנחנו פשוט נמתין שם. - בסדר.‬
‫אבל ייתכן שתחשוף את עצמך‬
‫לאישומים בגין העברת בעלי חיים ללא רישיון.‬
‫אני מוכן לשלם כל קנס שנדרש ממני.‬
‫רק תשב שם ותשמור אותם בתיבה ההיא.‬
‫תודה רבה, השוטר.‬
‫אני חושב שנהיה בסדר גמור.‬
‫קובולדים.‬
‫ידעתי שזה הזמן הלא מתאים להיעדר.‬
‫והאישה לא הייתה שמחה במיוחד לקצר את החופשה שלנו‬
‫בגלל הבלגן המזוין הזה.‬
‫תגיד לי שהשגת התקדמות.‬
‫אותו היצור הרג את המנהל‬
‫ואת הפיי שנמצאה מתה ליד הרואו באותו היום.‬
‫אז איך אתה יודע שזה אותו רוצח?‬
‫הפאק שהבאת לבצע את הנתיחה שלה אמר לך את זה?‬
‫- איזה פאק? - קצב מהרואו.‬
‫הוא היה רופא בפויאן.‬
‫אז אם ככה...‬
‫הוא לקח משניהם את הכבד.‬
‫הוכחה מספיקה בשבילך?‬
‫הכבדים שלהם?‬
‫מה, זה היה סוג של פרס כלשהו אולי?‬
‫יכול להיות.‬
‫בסדר, טוב, תעדכן אותי. דומבי, איתי.‬
‫למה לא סיפרת לו על עניין הדארקאשר?‬
‫הם לא יאמינו לי בדיוק כמו שאתה לא.‬
‫בכל מקרה, זה לא היצור עצמו,‬
‫אלא מי ששולט בו, אותו אנחנו רוצים.‬
‫מישהו רצה להרוג את שניהם.‬
‫רייקרופט.‬
‫תראה אותך.‬
‫אני עדיין לא יכול להאמין.‬
‫מפקח במשטרה.‬
‫אילו האדון פינץ' המסכן היה יכול לראות איזה איש הפכת להיות,‬
‫הוא היה כל כך גאה.‬
‫תודה, אדוני.‬
‫תגיד לי, אתה קרוב יותר‬
‫להבין מי עשה את הדבר הנורא הזה?‬
‫זו הסיבה שאני פה.‬
‫האם אי פעם ראית את המנהל בחברת הפיי הזו? אשלינג קרל.‬
‫מעולם לא ראיתי אותה בעבר, לא.‬
‫יש לך מושג אם הוא הכיר אותה אולי?‬
‫מי אני שאגיד?‬
‫עמית וחבר שלו.‬
‫מעולם לא ראיתי אותה בעבר, אני מצטער.‬
‫עכשיו אם תסלח לי, עליי להתפנות לכמה עניינים דחופים.‬
‫בבקשה תרגיש חופשי להעיף מבט סביב.‬
‫ר. פ.‬
‫אני יכול לעוף! תראה אותי, דריוס! אני יכול לעוף!‬
‫אני יכול לעוף, דריוס!‬
‫אתה בסדר, פיילו?‬
‫הכול חייב להיות מושלם.‬
‫לואיזה פמברוק יכולה ללעוג כרצונה על כך שהזמנתי פאק,‬
‫אבל עוגת ה"הארקן" חייבת להיות ללא רבב.‬
‫עוגת ה"הארקן" שלי הכי טובה ב"קרוסינג", ואת יודעת את זה.‬
‫אפספס את הגרלת הלוטו שלי!‬
‫בבקשה, עלמתי!‬
‫- וינייט! - אפיסה.‬
‫אני אקח את זה בשבילך אם תרצי.‬
‫את מפעילה את הגרלת הלוטו עכשיו?‬
‫הם נתנו לי את מסלול פיניסטר.‬
‫אמרת לי למצוא לעצמי חיים.‬
‫לא התכוונתי ל"בלאק רייבן".‬
‫הפיי האלה ישספו את גרונך בלי לחשוב פעמיים.‬
‫אני אשמור על עצמי. אל תדאגי.‬
‫טוב,‬
‫את לא אחת שתסבול שטויות, ייאמר לזכותך.‬
‫כדאי שאכנס.‬
‫בהצלחה, ילדה.‬
‫בהצלחה גם לך.‬
‫אני אזכה באחד הימים.‬
‫יפהפייה.‬
‫מכאן, בבקשה.‬
‫מר וגברת גילפויל.‬
‫פירס, הורטנסיה, תיכנסו, בבקשה.‬
‫כמה זמן עבר? נראה כמו נצח.‬
‫אולי תהיה נחמד ותביא את הכיסא עם המשענת הישרה‬
‫בשביל העצמות הזקנות האלה?‬
‫מר אגריוס לא מועסק כאן.‬
‫הוא אורח.‬
‫נעים מאוד להכיר אותך, מר גילפויל.‬
‫ואשמח להיענות.‬
‫מזג האוויר הלח הזה אינו מועיל לעצמותיו של איש,‬
‫זקן או צעיר.‬
‫בבקשה.‬
‫אדיב מאוד מצידך.‬
‫מר אגריוס הוא השכן החדש שלנו.‬
‫ממש לאחרונה הוא רכש את צ'זווית' האוס מעבר לרחוב.‬
‫כמה יוצא דופן.‬
‫זהו אכן נכס יוצא דופן, אתה בהחלט צודק.‬
‫היה לי מזל שהוא עמד למכירה בזמן הנכון.‬
‫עוד אורחים?‬
‫לואיזה ולאוניד פמברוק.‬
‫אה, תודה למרטיר.‬
‫בהחלט. כמה שיותר, יותר טוב.‬
‫אדון וגברת פמברוק.‬
‫זה משחק?‬
‫אנחנו אמורים להתחפש לעוזרי בית ולהגיש למשרתים?‬
‫מר אגריוס לא מועסק כאן.‬
‫הוא אורח.‬
‫איזה עונג, מר אגריוס.‬
‫אני לאוניד פמברוק. זו אחותי, לואיזה.‬
‫זו עוגת ה"הארקן" של אפיסה?‬
‫- השתוקקתי לפרוסה כל השבוע. - כן.‬
‫בבקשה, שבו.‬
‫ארצה מאוד לשמוע את דעתך‬
‫על המהומות שקרו בעיר לאחרונה, מר אגריוס.‬
‫- היא אפתה אותה במיוחד בשבילך, לואיזה. -אני מאמין‬
‫שכמוני לא הצטערת מדי‬
‫לשמוע על העונש הראוי בהחלט של ריטר לונגרביין.‬
‫ולמה אתה חושב כך?‬
‫טוב, הסלידה שלו...‬
‫לבני מינך.‬
‫מעבר לכל היגיון.‬
‫אני מוכרח לתהות אם האלפים שאיבדו את משרתם‬
‫משום שבני מיני מוכנים לעבוד בפחות היו מסכימים.‬
‫ודאי שיש להקריב דברים‬
‫כדי ליצור חברה יותר מכילה.‬
‫היית פעם בפויאן, מר פמברוק?‬
‫אני לא חושב.‬
‫כלומר, אפשר לחיות שם חודשים‬
‫בלי לפגוש מישהו שאינו פאק.‬
‫אין בנמצא לא טרואו ולא פיקס, בטח שלא בני אדם.‬
‫ואני יכול להבטיח לך שאף אחד שם לא חושב אפילו‬
‫על יצירת חברה...‬
‫מכילה יותר.‬
‫טוב, זה לא שמישהו ירצה לחיות שם.‬
‫בכל אופן, לא מאז המלחמה.‬
‫אני יודע שאני לא.‬
‫וכך אני מוצא את עצמי כאן,‬
‫בחברה משובחת כזו.‬
‫עוגת "הארקן", מישהו?‬
‫תסלק מעליי את חובותיי‬
‫ואתחנן לאוויר באורך, הו, המרטיר המבורך.‬
‫טוב מאוד, רייקרופט.‬
‫עכשיו, בקש מהמרטיר לשמור על הסוד שלך,‬
‫להסתיר את האמת לגבי דם הפיי שבעורקיך.‬
‫כן, אדוני. אתפלל.‬
‫אדון ת'ורן.‬
‫אתה עדיין כאן.‬
‫נזכרתי במשהו שלימדת אותי.‬
‫שחטאים של השמטה מסוכנים הרבה יותר‬
‫מחטאים רגילים.‬
‫משום שקל יותר להתחמק מעונש עליהם.‬
‫מה גרם לך לחשוב על זה?‬
‫אני לא יכול שלא לחוש שיש משהו‬
‫שלא היית לגמרי כן לגביו.‬
‫אתה חושב ששיקרתי לך?‬
‫אני חושב שבחרת לא לספר לי משהו.‬
‫חטא של השמטה, כמו שאמרת.‬
‫די פשוט להתחמק מעונש עליו.‬
‫רק תגיד לי שאני טועה ואלך לדרכי.‬
‫זה היה אמור להיות הלילה החופשי של קוסטין.‬
‫לאחר שהילדים היו אוכלים והוא היה מנחה את התפילות האחרונות,‬
‫הוא היה מתלבש בבגדיו היפים ביותר,‬
‫כפי שעשה בכל גאלזדיי מאז שאני מכיר אותו,‬
‫ולוקח כרכרה אל הרואו.‬
‫הרואו?‬
‫מעולם לא הכרתי איש טוב יותר מאשר קוסטין פינץ',‬
‫אבל הוא נכנע לתאוות הבשר.‬
‫אתה אומר...‬
‫הוא ביקר תכופות בבית מסוים נודע לשמצה,‬
‫שידוע בכך שסיפק‬
‫חברה של בנות פיי.‬
‫זו מחשבה דוחה, אני יודע,‬
‫אבל זה מה שזה.‬
‫תודה שהיית גלוי לב.‬
‫זה עשוי להיות משמעותי מאוד לתיק.‬
‫יש סיבה שבגינה היית צריך לעשות את זה קשה יותר ממה שזה?‬
‫הוא בסך הכול ניסה להיות מנומס.‬
‫לא ארשה שיתנשאו מעליי.‬
‫מה, לעזאזל, נכנס בה?‬
‫היא תמיד הייתה קצת מוזרה, לא כך?‬
‫סליחה. אני לא מסוגלת לעשות את זה.‬
‫חשבתי שאוכל להתעלם ממורת רוחם,‬
‫אבל אני רואה כעת שאין לי את הכוח.‬
‫היה בינינו הסכם.‬
‫בבקשה תמציא איזה תירוץ ותלך.‬
‫ומה תגידי להם?‬
‫שזה היה רק משחק אחרי הכול?‬
‫בדיחה?‬
‫ברור שנכשלתי בקיום חלקי בעסקה.‬
‫אני מבינה שלא אוכל לצפות ממך לקיים את חלקך.‬
‫הייתי צריך לדעת שלא יהיה לך האומץ לזה.‬
‫אני יותר משמח להחזיר אותך לעוני.‬
‫העלמה אימוג'ן.‬
‫אני כל כך מצטער על האיחור.‬
‫התעכבתי אצל עורכי הדין שלי.‬
‫מר אגריוס,‬
‫איזה עונג לפגוש אותך שוב.‬
‫ברוך הבא אל ביתנו.‬
‫בבקשה, שב.‬
‫אם אתה מתכוון לסיים את לימודיך עד אוסטרי‬
‫תזדקק למורים בכל תחום ידע.‬
‫איזה מזל יש לי.‬
‫מה אמרת?‬
‫אמרתי שאשאיר את זה לך.‬
‫בהחלט. בינתיים,‬
‫הדרך הטובה ביותר ללמוד על פוליטיקה היא לצפות בה במו עיניך.‬
‫ואין פוליטיקאי טוב יותר מאביך.‬
‫תודה.‬
‫מי זו?‬
‫הבת של לונגרביין, סופי.‬
‫כיורשת היחידה שלו, היא תמלא את מקומו עד לבחירות הבאות.‬
‫זה באמת רק עניין פורמלי.‬
‫היא תישבע, תמלמל כמה קלישאות,‬
‫וזו בטח תהיה הפעם האחרונה שנראה אותה.‬
‫רבותיי וגבירותיי חברי הפרלמנט,‬
‫אני עומדת בפניכם שבורת לב בשל מותו של אבי.‬
‫הוא היה אדם דגול,‬
‫ואני אתאמץ להסב לו גאווה.‬
‫ילדה יקרה,‬
‫אני בטוח שכמוני,‬
‫את משתוקקת להשאיר מאחורינו את האיבה‬
‫שהובילה אותנו למצב הנוכחי.‬
‫תודה על דברייך.‬
‫עכשיו אם יורשה לי,‬
‫ארצה להסב את תשומת הלב של עמיתיי המשגיחים...‬
‫לא סיימתי, צ'נסלור.‬
‫בבקשה.‬
‫המשיכי.‬
‫אני רוצה לכבד לא רק את זכרו של אבי,‬
‫אלא גם של אימי.‬
‫דם המדבר שלה נראה היטב על פניה,‬
‫כשם שהוא נראה על פניי.‬
‫אבותיה נמלטו מהכאוס של המלחמה בחוף הפרעוני,‬
‫והגיעו אל החופים האלה,‬
‫כאן צבע העור שלהם‬
‫הפך אותם למנודים.‬
‫אבל כמו רבים אחרים,‬
‫הם גברו על הדעות הקדומות מאותם ימים,‬
‫ומצאו מקום בעיר הנהדרת הזו.‬
‫וזה מדבר בשבחם של אנשי הבורג וערכיהם.‬
‫היום,‬
‫כאוס המלחמה באדמות הפיי‬
‫הביא גל חדש של פליטים אל החופים האלה.‬
‫וגם אותם מנדים.‬
‫ראוי לשאול‬
‫אם חשדותינו כלפי המהגרים החדשים יום אחד ייראו‬
‫כשריד של צרות אופקים מן העבר.‬
‫ראוי לשאול אם אנחנו מסוגלים לגבור‬
‫על ההבדלים בינינו לבין הפיי שמגדלים את ילדינו,‬
‫שחורשים את שדותינו, שעובדים במפעלים שלנו.‬
‫הידד.‬
‫בחיי המרטיר, היא בוגדת באביה.‬
‫אני עומדת מולכם עם התשובה שלי.‬
‫אנחנו לא מסוגלים.‬
‫הפיי אינם כמונו כלל וכלל!‬
‫ההבדלים בינינו עמוקים יותר מגוון העור!‬
‫והצ'נסלור שלנו...‬
‫עצם עיניים זמן רב מדי.‬
‫אבל אני לא אעשה זאת.‬
‫כמות עצומה של כעס עולה בעיר הזו.‬
‫לאנשים הטובים בה נמאס!‬
‫ואני, סופי לונגרביין, עומדת איתם.‬
‫מי יעמוד איתי?‬
‫חי המרטיר,‬
‫היא היצור הכי מופלא שראיתי אי פעם.‬
‫תודה.‬
‫אני חושבת שהצלחתי. תסתכלי.‬
‫כן. זה נראה לי נכון. שלוש הספרות האחרונות הן שש, שמונה, תשע.‬
‫אז זה המספר.‬
‫בואי נראה אם יש לי אילו זוכים.‬
‫השמש שקעה. הגיע הזמן להתחיל.‬
‫היא עדיין כאן?‬
‫רק עד שהיא תסתדר.‬
‫אין לה הרבה בשר על העצמות, נכון?‬
‫אני מניחה שיש גברים שאוהבים את זה.‬
‫היא לא מחפשת פה עבודה.‬
‫בבקשה?‬
‫בסדר, היא יכולה להישאר.‬
‫לזמן קצר.‬
‫כל עוד היא לא מפריעה לעסקים, טורמלין.‬
‫בסדר גמור.‬
‫תודה, מוירה.‬
‫תודה.‬
‫יש זוכים?‬
‫לא היום.‬
‫טוב. אז קדימה.‬
‫לכי מפה. הנערה צריכה לעבוד.‬
‫נכון.‬
‫אלך למסור את השלל. אעביר קצת זמן.‬
‫אולי אחזור סביב 2:00 עם קצת אוכל?‬
‫מושלם.‬
‫אני מניחה שכדאי שאנסה לא להתרגל לזה יותר מדי.‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫אל תדאגי.‬
‫- אלה ענייני משטרה. - בטח.‬
‫גם אני צריכה לעבוד.‬
‫תיזהרי.‬
‫כאילו שאכפת לך.‬
‫איך אוכל לעזור?‬
‫האיש הזה היה לקוח פה.‬
‫אתה שוטר?‬
‫אני צריך לדבר עם הבחורה הקבועה שלו.‬
‫הלקוחות שלי מצפים לסודיות.‬
‫לא הלקוח הזה. הוא מת.‬
‫קוסטין מת?‬
‫נרצח.‬
‫מי הייתה הבחורה שלו?‬
‫זה קצת יותר מסובך מזה.‬
‫בוא.‬
‫מאז שאני זוכרת,‬
‫קוסטין היה מזמין חדר עם שתי בנות בכל ליל גאלזדיי.‬
‫המיטה הייתה בשימוש,‬
‫הבנות לא.‬
‫תמשיכי.‬
‫הוא העדיף שאנשים יחשבו שהוא אוהב זונות פיקסיות‬
‫מאשר שיידעו את האמת.‬
‫שהוא נפגש עם אישה של גבר אחר?‬
‫שהוא נפגש...‬
‫עם גבר אחר.‬
‫אתה בטח חושב שזה טיפשי מצידי,‬
‫להגיע לחדר ריק כדי להיפרד.‬
‫זה היה המקום היחיד שבו יכולנו להרגיש בטוחים.‬
‫עמדנו מעל הגופה שלו ביחד.‬
‫לא הסגרת שום דבר.‬
‫כשאתה חי עם סוד זמן רב כל כך כמוני,‬
‫תתפלא מה אפשר להסתיר.‬
‫בכל זאת,‬
‫הבושה תמיד שם.‬
‫הפחד שיגלו אותך.‬
‫מוזר,‬
‫היה לנו רק לילה אחד בשבוע שבו יכולנו להיות מה שהיינו באמת.‬
‫כל כך מעט זמן בסך הכול,‬
‫אבל איכשהו,‬
‫זה השאר ש...‬
‫מעורר תחושה של שקר.‬
‫כן.‬
‫יש משהו שהייתי צריך לספר לך באותו יום.‬
‫כשהיינו בחדר המתים.‬
‫קוסטין הכיר את אשלינג.‬
‫הם הכירו לפני זמן רב,‬
‫לפני שהוא נדר את נדריו.‬
‫הם היו קרובים אז.‬
‫הוא בוודאי ראה אותה מופיעה עשרות פעמים.‬
‫אז הרציחות קשורות איכשהו.‬
‫כך זה נראה.‬
‫קשה להבין איך.‬
‫הם לא דיברו 20 שנה,‬
‫לפחות עד כמה שאני יודע.‬
‫תודה, דוקטור.‬
‫ותדע לך,‬
‫הסוד שלך שמור עימי.‬
‫אולי הגיע הזמן שאפסיק להתחבא.‬
‫ימים יגידו אם יש לי האומץ.‬
‫- קריטץ' מזוין. - חתיכת חרא.‬
‫קראתי את זה.‬
‫מההתחלה עד הסוף.‬
‫תגיד לי. אני רוצה לדעת הכול.‬
‫סליחה!‬
‫- אפשר לעזור לך? - כן. איפה הקובולדים שלי?‬
‫- קובולדים? - כן.‬
‫הם היו בתוך תיבה על הספסל. איפה הם?‬
‫נכון.‬
‫אספנו אותם כבר.‬
‫לא. השוטר רק התכוון לבדוק לגבי המעמד שלהם, זה הכול.‬
‫אני רק יודע שהיה צו גירוש.‬
‫- מה? - זה פה איפה שהוא.‬
‫כן, הינה זה. כן.‬
‫רואה?‬
‫חכה רגע. אתה צודק.‬
‫"הצו ממתין לבדיקת מעמד."‬
‫- לא שמתי לב לחלק הזה. - כן. אז איפה הם?‬
‫אספו אותם, כמו שאמרתי.‬
‫- לנמל. - לנמל?‬
‫לשם גירוש.‬
‫ספינה שיוצאת ל...‬
‫איגנוטה.‬
‫בטח יצאה כבר, אני מניח.‬
‫אז איך קוראים לה?‬
‫- מה? - לספינה.‬
‫מה השם שלה?‬
‫תוריד את הידיים שלך ממני!‬
‫תגיד לי איך קוראים לה.‬
‫מה השם שלה?‬
‫- היי! - היי! תיזהר.‬
‫ה"ג'יינוס", איפה היא עוגנת? ה"ג'יינוס"?‬
‫- "ג'יינוס"? - הסירה. הספינה.‬
‫- אה, הספינה. כן! - כן.‬
‫היא הפליגה לפני כמה דקות.‬
‫- מה? - כן. היא איננה.‬
‫לא!‬
‫אוי, לא!‬
‫קומרשל בנק לשלם לזכות מר עזרא ספורנרוז - 80 אלף‬
‫זה כסף דמים, זה מה שזה.‬
‫אף אחד לא מת.‬
‫אם הצלחנו לצאת איכשהו מאחר הצהריים הזה,‬
‫זה רק משום שהאורחים שלנו היו מנומסים מכדי לפעול אחרת.‬
‫ולחשוב‬
‫שהסיפור על הפאק שהגיע לתה אצל משפחת ספורנרוז‬
‫מתפזר כמו רעל אפילו עכשיו.‬
‫נוכל להתגבר על זה אם נעמוד יחד.‬
‫טוב,‬
‫הוא ירצה יותר מאשר הזמנה לתה עבור הסכום הזה.‬
‫כמובן.‬
‫אצטרך להיראות בחברתו בפומבי במספר הזדמנויות לפחות.‬
‫ואיפה זה ייגמר?‬
‫כשמישהו אחר ישלח לו הזמנה ראויה, אני מניחה.‬
‫תודה למרטיר שאבא לא כאן כדי לראות כמה נמוך שקענו.‬
‫אם אבא היה כאן, שום דבר מזה לא היה הכרחי, נכון?‬
‫אני הולך לישון. לילה טוב.‬
‫לילה טוב.‬
‫עזרא?‬
‫כן?‬
‫תודה.‬
‫כלבה טובה.‬
‫כלבה טובה, גידי.‬
‫מה השעה?‬
‫בחיי האל, נרדמתי.‬
‫לילה טוב.‬
‫היא הייתה זמרת באותם ימים.‬
‫היה לה קול...‬
‫בלתי נשכח.‬
‫לא מסוגל להוציא אותו מהראש.‬
‫תנוח שם עכשיו‬
‫למרות הסערה המשתוללת‬
‫האמונה הולכת ובאה‬
‫כל עוד העונות...‬
‫גידי?‬
‫גידי!‬
‫גידי.‬
‫גידי?‬
‫אעוף למענך - אשלינג קרל‬
‫ר. פ.‬
‫אעוף למענך‬
‫ילדי, בני‬
‫חלומות מתוקים לך‬
‫יחידי‬
‫אעוף למענך‬
‫ילדי, בני‬
‫חלומות מתוקים לך, יחידי‬
‫אעוף למענך‬
‫ילדי, בני‬
‫חלומות מתוקים לך‬
‫יחידי‬
‫אעוף למענך‬
‫ילדי, בני‬
‫חלומות מתוקים לך‬
‫יחידי‬
‫אעוף למענך‬
‫ילדי, בני‬
‫חלומות מתוקים לך, יחידי‬