Følg mig
Jeg er på vej
Mod Pagtens røvhuller
Vi går i krig
Vi vil kæmpe
Og vi vil elske
Det er den svære vej
Den eneste vej
For vi er Burgues soldater
For Burgue!
Vi har vundet hæder
Vi vil altid være venner
Altid brødre
For Burgue
Kan du se noget?
Chef.
Det er stedet.
Efterlad vognene. Vi skal opad.
Stop vognene.
Vis dem flaget.
Vis dem vores flag.
Vi er burgensere!
Vi vil jer ikke ondt!
Tain-traktaten mellem jeres stolte kongedømme
og republikken Burgue fortæller,
at dette område nu kommanderes af det 13. dragonregiment
i håb om at forsvare landet.
Telegraflinjen ikke langt herfra
forbinder High Bresail med fronten,
og den er vigtig for krigen.
Vi har til opgave at beskytte den.
Dette er et helligt sted.
I skal opføre jer passende.
Sergent Philostrate.
Jeg bryder mig ikke om det her.
Her er fyldt med blinde vinkler og skygger.
Gennemsøg bygninger og åbne områder.
Led efter skjulesteder, fælder og våben.
Våben?
Vi må sikre os,
at mimaklosteret ikke er overtaget af guerillasoldater.
De er flygtninge.
Ikke guerillasoldater.
Vi ved ikke, hvad de er.
Pagtens fefolk ligner jo vores fefolk.
Vi skal ikke gentage det, der skete ved Tarlington-fæstningen.
Vi mistede mange mænd den dag.
Det sædvanlige?
Dan grupper og arbejd i par?
Nej. Vi gør det diskret.
Kig rundt ved beboelserne.
Jeg undersøger det udvendige.
Vær nu venlig.
Rolig nu.
Tag det nu roligt.
Hvem er du?
Jeg er det hellige biblioteks forvalter,
og du må ikke være her.
Det vidste jeg ikke, frøken.
Hvis du tager kniven væk, så går jeg igen.
Så du kan rapportere det til din overordnede?
Min overordnede har ingen interesse i bøger.
Vi har bøger her,
der er ældre end jeres klodsede race.
Og jeg bruger gerne min dag på at tørre dit blod op fra gulvet,
så bøgerne ikke bliver sendt til
et tåbeligt museum i Burgue.
Jeg fortæller det ikke til nogen.
Det lover jeg.
Hvordan kan jeg stole på dig?
Det er enten det,
eller du må dræbe mig,
og så risikerer du, at mine overordnede finder stedet, når de leder efter mig.
Hvad hedder du?
Rycroft Philostrate.
-Og du er... -Det sidste du vil se,
hvis du bryder dit løfte.
Og skrid så med dig.
Man kan mærke, at de glor.
Det her lortested...
Tænk, at jeg ville savne High Bresail.
Den skide by stank ad helvede til.
Der var i det mindste ludere.
Er der overhovedet noget, du ikke vil kneppe, Bligh?
Ja, Crabbe. Din mor.
Var der noget mistænkeligt?
Jeg fandt heller ikke noget.
Tror du, han holder sit løfte?
Han er en faan-troigh.
Man kan ikke stole på dem.
Hold øje med ham.
Javel.
MÅNENS KONGERIGER
Hvad er der sket?
Linjen er nede.
Jeg undersøgte det. Linjen er gået i to over kløften.
Eller blev den skåret over?
Tror du, det er en fælde?
Jeg kan ikke være sikker.
Vi må danne et reparationshold.
Kløften er en furlong bred.
Vi har ikke udstyr til at få en ny linje over.
En fe kan gøre det.
Kender du en?
Ja...
Det gør jeg.
Fri bane!
Værsgo. Vi vil heller ikke være her mere end nødvendigt.
Du må gerne tage hjem.
Hvis du altså vil.
Tage hjem?
Du har hjulpet os. Flyv hjem. Du behøver ikke bekymre dig.
Jo, jeg bekymrer mig.
Det er min opgave at bekymre mig.
Jeg fortæller det ikke til nogen.
Jeg kan godt lide bøger.
Er det for børn?
Det er en kærlighedsroman.
En billig bog. Månens kongeriger.
Hvad er historien?
En opfinder
rejser til månen
og forelsker sig i en af månens prinsesser.
Det er det mest tåbelige nogensinde.
Det giver nu god mening.
Hvordan det?
Hvordan skulle man rejse til månen?
Vil du låne den?
Nej.
Jeg er bare nysgerrig.
Nå, men...
...han byggede en forseglet kapsel og en enorm kanon,
der kunne skyde den
gennem stratosfæren.
Det er jo latterligt.
Og så finder han folk,
der bor på månen?
Tag den. Jeg har læst den.
Mange gange.
Den er sjovere, end når jeg forklarer den.
Vignette.
Hvad for noget?
Mit navn.
Jeg hedder Vignette.
-Er der ulve her? -Nej.
Rolig nu!
Bliv her. Det er en ordre!
Darius!
Er du uskadt?
Jeg har det fint.
Det er ret meget blod.
-Det er ikke mit. -Sikker?
Jeg har det fint.
Jeg fik ram på en.
Den er død.
Hvad fanden...
Vi fandt dem på højderyggen.
Jeg har hørt rygter.
Men det er svært at tro,
at Pagten...
...selv giver deres soldater ulveforbandelsen
og forvandler dem til uhyrer.
Månen er ikke fuld.
De har en igangsætter.
Det påbegynder forvandlingen.
Blev nogen bidt?
Ingen af dem, som overlevede.
Pagten vil gøre alt for
at overtage landet og dets rigdomme.
Godt. Træd af.
Sådan.
TELEGRAMMER
Hej.
Forsigtig. Der er langt ned.
Ja, det er der.
Kan du lide den?
Bogen?
Jeg er færdig.
Og?
Den er fantastisk.
Først var der lidt for meget kolonialisme.
Et modigt menneske finder kærlighed hos en indfødt prinsesse.
Men så rejser han, og der går 20 år.
Og man finder ud af, at fortælleren faktisk er...
Det er datteren.
Og hun bruger den første halvdel på at lede efter sin far.
Den er god, ikke? Og slutningen...
Du godeste...
Jeg hulkede.
Jeg er glad for, du kan lide den.
Jeg elsker den.
Det gør jeg virkelig.
Behold den.
Nej da.
Det er din yndlingsbog.
Jeg køber bare en ny i Burgue.
Hvor kan du finde en?
Jeg insisterer.
Til biblioteket.
Jeg kan ikke takke dig nok.
Vil du gerne se det?
-Se hvad? -Biblioteket.
Se det ordentligt.
Det er det største bibliotek i kongeriget Anoun.
Javel.
Er der er et andet rum, hvor alle bøgerne er?
Du er så besynderlig, faan-troigh.
Du tænker kun i to dimensioner.
Hvor mange bøger er her?
Det ved jeg ikke.
Jeg tror ikke, at nogen har talt dem.
Hellige skrifter. Kort.
Forskning.
Historier helt tilbage til Kragedronningen.
Der er en, jeg vil vise dig. Du så den før.
Nå?
Hvad var det?
En 700 år gammel tekst med flotte dekorationer.
Den fortæller om det første menneske i Tirnanoc.
Her er den.
Isen var en opdagelsesrejsende, der forliste efter en storm,
og han blev ført til dronning Aradis,
som blev så fascineret af ham.
Han blev som hendes gæst, og...
...de forelskede sig.
-Det kan jeg se. -Det her er sobert.
Nogle af de her bøger kan få selv sømænd til at rødme.
Forlod han hende?
Ja.
Isen havde hjemve. Han byggede et skib og rejste.
Ingen ved, om han nåede hjem, men han efterlod noget.
De havde et barn.
En søn.
En krydsblod.
Han var en mystisk mand.
Han brugte hele livet på at finde sin far.
Det lyder som min bog.
Det tænkte jeg også.
Måske er det et tilfælde,
men måske nåede Isen hjem og tog historien med sig.
Eller måske hørte forfatteren...
...historien fra sin febarnepige.
Præcis.
Jeg håber, der er en forbindelse.
Hvorfor det?
Det er rart at vide, at en historie kan krydse verden,
finde vej tilbage efter århundreder
takket være konstante genfortællinger
og stadig lyde velkendt.
Som om det fortæller os noget.
Måske...
...er vi ikke så forskellige.
Det er Sovereign-fæstningen.
De er blevet bombet.
Er Pagten så langt nordpå?
De har rykket frem hver dag.
Mange sårede.
De har brug for blod.
Alle typer.
De beder alle enheder om hjælp.
Sovereign-fæstningen er 500 km væk.
Ærgerligt. Vi kan ikke hjælpe.
Vores blod kan ikke hjælpe jer, men vores vinger kan.
Vi kan nå hurtigt frem.
Godt.
Hør efter!
Alle mand stå frem nu!
Vi har brug for blod til fronten!
Javel.
-Kontakt Mayweather. -Javel.
Lav en førstehjælpspost.
Den står for mit efternavn.
Stonemoss.
Og den her?
Året, hvor jeg født.
Hvornår var det?
Nej, det er hemmeligt.
Hvad med den her?
Den giver en pige væk med sin hjerte.
En skade som barn.
Hvordan skete det?
Jeg var for lille til at huske det.
Lederen på børnehjemmet fortalte mig, at jeg dukkede op med det.
Jeg har også et.
Et ar?
Hvor?
Fra hvad?
Du skal først finde det.
Det er koldt.
Er alt i orden?
Det lyder skørt,
men nogle gange kan jeg stadig mærke det.
Det er ikke skørt.
Du må bare ikke støtte dig på det.
Sergent.
Jeg så, du talte med ham.
Hvad synes du om fefolket?
De er interessante.
Er de?
Hvordan det?
De har været her længere, end vi har.
Men deres industri er dårlige end vores.
Hvorfor tror du det?
Det ved jeg ikke.
Måske har de gået efter andre ting.
Ja, det har de.
Afgudsdyrkelse. Løssluppenhed. Hor.
De har skabt det rige, der nu falder fra hinanden.
Vi må ikke lade os forføre.
Vent.
Godt...
Jeg er din.
Det er ikke, som det ser ud til.
Hvordan kan det være noget andet?
Jeg har kontrollen.
Det er kun en gang i måneden.
Og jeg har en hel skov at boltre mig i.
Hvad vil du gøre, når vi kommer hjem?
Der kan du ikke løbe væk.
Jeg melder mig selv.
De må gøre, hvad de kan.
De vil tage sig af dig.
-Du er deres soldat. -Ikke længere.
Ikke for dem.
For dem er jeg det her.
Et kreatur. Nej, endnu værre.
For jeg kan forvandle dem til kreaturer.
De giver mig en kugle for panden.
Nej.
Jeg sørger for det.
Men...
Jeg er ikke den eneste med en hemmelighed.
Jeg kan lugte det.
Ulven forsvinder kun langsomt.
Er det hende alfen, du leger med?
Du skal ikke skifte emne.
Du er faldet for hende.
Ikke sandt?
Jeg forstår.
Jeg ser frem til formskiftet.
Jeg vil skide knogler og læder i en uge.
Men i øjeblikket,
hvor ulven kommer ud...
Det er sand frihed.
Som om ulven
var ens sande jeg hele tiden,
og biddet bare gjorde, at man ikke behøver snyde sig selv.
Og sådan er hele stedet.
Tourmaline.
Hvad er der sket?
Vi blev angrebet.
Kish er faldet.
Det er skrækkeligt.
De bombede først,
da de havde omringet byen med skarpskytter.
Da det begyndte,
og vi prøvede at flygte, kunne de nemt ramme os i luften.
Den forbandede Pagt.
Er Burgue måske bedre?
Er de ikke vores allierede?
De er røvhuller ligesom Pagten.
De får fefolk til at bekæmpe hinanden, så de kan få gevinsterne hjem.
Har du fløjet hele natten?
Det...
Kriser har det med at få alle ens ærgrelser i fokus.
Jeg så mit liv gå op i flammer,
og jeg tænkte kun på at komme hjem til dig.
Hvad?
Jeg har mødt en anden.
Jeg er ked at måden, som vi endte på.
Det er jeg virkelig.
Det endte aldrig.
Det har bare ændret sig.
Du er stadig min bedste ven.
Har du mødt personen her?
Han er soldat.
Vingebrigaden.
Han er soldat fra Burgue.
Han er en god mand.
Det er han sikkert.
Han er en rigtig gentleman.
Lige nu.
Vignette, det er en typisk historie, og den ender altid dårligt.
Krigen er slut, og han tager hjem
og finder sig en fed burgenser, så de kan få en masse fede børn.
Det ved du ikke.
Du har ikke tænkt på,
at krigen engang ender.
Jeg er træt.
Jeg vil ikke tale om det nu.
Du tager fejl angående ham.
Dine vinger lyste ikke op denne gang.
Det burde heller ikke ske med en faan-troigh.
Er alt i orden?
Hvad vil der ske, når krigen slutter?
Det ved jeg ikke.
Jeg har ikke tænkt på det.
Jaså...
-Vignette. -Hvad er jeg for dig, Philo?
-Hvad er der med dig? -Hvis jeg bare er et eksotisk knald,
-så... -Det må du ikke sige!
Jeg er hjemme hos dig.
Jeg mistede engang en del af mig selv.
Jeg prøvede at ignorere det, men det var der altid.
Her er en soldat,
som har mistet et ben.
Ivos?
Ivos.
Han sagde, han stadig kunne mærke det,
selvom det lyder skørt.
Men det er ikke så skørt igen.
Ikke for mig.
Dine ar...
Det må være sket, da jeg var baby. Jeg husker det ikke.
Men jeg ved, hvad jeg har mistet.
Du kan stadig mærke dem.
Det har jeg altid kunne.
Hele mit liv.
Du er halv fe.
Jeg ved, hvad du tænker. Jeg har i hele mit liv prøvet at glemme,
-at jeg er som dig. -Hold nu op.
Du gjorde det ikke selv.
Det blev gjort mod dig.
Nu ved jeg, hvorfor du elsker den bog.
Et barn, der er halv fe, leder efter sine forældre.
Jeg har altid undret mig over, hvad deres historie er.
En affære. Et engangsknald i fuldskab.
Elskede de mon hinanden,
og elskede de mon mig?
Ville kærlighed have gjort en forskel?
Det gør mig ondt.
De må have haft en årsag til at give dig væk,
men hvorfor fjerne vingerne?
Først må du forstå Burgue.
Feerne har det hårdt.
Men den krydsblodet har intet hjem.
For menneskerne er man et kreatur. For fefolket...
...er man et tegn på undertrykkelse.
De troede, at hvis de gav dig væk,
så ville du få et bedre liv.
Vidste ingen på børnehjemmet det?
Lederen vidste det.
Måske fik han penge for at skjule mig. Måske havde han ondt af mig.
Han holdt på hemmeligheden.
Ja.
Han lærte mig at skjule det.
Jeg skulle holde mig væk fra lægerne.
Hvis folk hører, jeg har feblod i årene, så ryger jeg på gaden.
Jeg kan i hvert fald ikke kæmpe i hæren.
Har du aldrig fortalt det til nogen?
Nej. Ingen i Burgue.
Men det har aldrig føltes som mit hjem.
Ikke som det her.
Ikke som med dig.
Hvor tager du hen?
Til kysten. Til Mag Mor.
Det er det værste sted i Tirnanoc.
Der er ikke meget at kæmpe over, så måske er det sikkert.
Held og lykke.
Du bør tage med os.
Farvel, Tourmaline.
Jeg elsker dig.
Vi vil mødes igen.
Jeg ved ikke hvordan og hvor, men vi vil mødes igen.
Elsker du hende?
Det er faktisk lige meget.
Hun elsker dig.
Og det vil tage livet af hende.
Jeg har set det, der er på vej,
og du kan ikke løbe fra det på de ben.
Burgue taber krigen.
Det hele er snart Pagtens territorie.
Men hun vil blive hos dig,
og selvom du beder hende flyve væk, så hun kan redde sig selv...
For sådan er hun.
Hun vil dø for dig.
Hvis du elsker hende,
så må du lade hende få den mulighed.
Har Pagten indtaget hovedstaden?
Hele fronten er kollapset.
-Vi evakuerer. -Hvorhen?
Hjem, sergent.
Vi skal mødes med flåden ved Moradoon havn.
Hvor lang tid har vi?
De er her i morgen tidlig.
Philo!
Vignette.
Vi må skynde os! Kom nu!
Tiden er inde.
Forsegl biblioteket.
Javel.
Tag med dem.
-Tag af sted nu. -Uden dig? Nej.
Tag til Moradoon havn.
Jeg tager med mine mænd, og vi mødes der.
Måske gør vi ikke.
Måske indhenter Pagten jer,
og så mødes vi aldrig igen.
Vignette, hør nu her...
-Vi rejser sammen, Philo. -Hvorhen?
Det er lige meget, hvis vi har hinanden.
En burgenser overlever ikke i Pagtens territorier.
Vi tager østpå. Over bjergene og videre til Ignota.
Godt så.
Godt.
Vi holder sammen.
Jeg forsegler biblioteket.
Vi mødes i Stenhaven.
Vi ses der.
Jeg elsker dig.
Og jeg elsker dig.
Pagtens luftskibe!
Pagtens luftskibe! Gå i dækning!
Fjenderne må ikke få fat på vores dokumenter!
Udslet dem!
Lad!
Mima Roosan.
Du må gøre noget for mig.
Åbn dørene!
Philo!
Mændene er næsten nået væk!
Vi må af sted nu!
-Jeg siger, du er væk. -Nej.
Jeg taler med ham.
-Hvad laver du her, Philo? -Det flag, du tog...
Vi ved jo begge, at du er ligeglad med det.
-Du truede med at sige det! -Jeg var vred.
-Du ved, jeg ikke mente det. -Nå?
Det burde du. Vi var så tætte. Eller var det hele bare løgn?
Hvordan kan du tro det?
Du gik fra mig, Philo!
Du fik mima Roosan til at sige, at du var død!
Tror du, det var nemt gjort? Mit hjerte bristede!
Hvorfor gjorde du det så?
Du skulle ikke dø for mig.
Jeg har brugt syv år på at håbe, at jeg døde for dig!
Jeg var en hindring. Jeg var din svaghed.
Du var mit håb.
Og du overlevede.
Vi kunne have gjort mere end overlevelse.
Vi ville have haft en grund til det.
-Vi ville have fundet en løsning. -Det var umuligt.
Jeg er defekt.
Ikke for mig. Jeg accepterede dig.
Har denne verden gjort det samme?
Har du fortalt andre om dine hemmeligheder?
I guder, Philo...
Du er helt fortabt.
Jeg vil bede for dig i aften. For at du finder din plads.
Men nu ved jeg, at det er ikke hos mig.
Vignette...