‫קרניבל רואו‬
‫במשך יובלות הייתה מולדת הפיי מקום של מיתוסים ואגדות.‬
‫עד בוא האימפריות הרבות של בני האנוש שנלחמו כדי לשלוט על אוצרותיה.‬
‫לפני שבע שנים, המלחמה הגדולה הזו נגמרה‬
‫כשרפובליקת הבורג נסוגה...‬
‫והשאירה את הפיי לאגרוף הברזל של אויביהם, הפאקט.‬
‫עכשיו מולדתם של הפיי היא הגיהינום שממנו הם מייחלים להימלט...‬
‫רוצו!‬
‫אנון הכבושה בידי הפאקט - טירנאנוק‬
‫מהרו!‬
‫זוזו! זוזו! זוזו!‬
‫תירו בה!‬
‫היי! כבר אמרתי לך. תקבלי את החלק שלך אחרי שאקבל את שלי.‬
‫- עופי מפה עכשיו. - לא. הפעם אני באה איתך.‬
‫בשום אופן לא. אנחנו זקוקים לך פה. את ה"ספארוהוק" האחרונה שלנו.‬
‫נמאס לי, טוב? תמצא איזה פיקס אחר שיאסוף נוסעים בשבילך.‬
‫אני נוסעת לבורג.‬
‫את יודעת מה סיכמנו.‬
‫אלא אם את יכולה לשלם,‬
‫כדאי שתיקחי את התחת הרזה שלך בחזרה אל החוף.‬
‫עם כל הכבוד, קפטן, אני לא עוזבת.‬
‫תעופי מהספינה שלי, לעזאזל, לפני שאזרוק אותך ממנה.‬
‫רק תנסה.‬
‫עכשיו חזרתי מאותו הסלע שאנשיך אפילו לא מוכנים לדרוך עליו,‬
‫וחיסלתי דברים קשוחים יותר ממך בחמש הדקות האחרונות.‬
‫זו סוללת תותחי החוף!‬
‫לעזאזל עם זה. קחו אותה אל בטן הספינה. בואו נסתלק מפה, בחורים.‬
‫מלון טטרבי‬
‫תודה.‬
‫סליחה?‬
‫סליחה, גברתי?‬
‫רק רציתי להודות לך על מה שעשית.‬
‫אומרים שאת היא זו שסידרה את המעבר.‬
‫בבקשה אל תודי לי. את עדיין תצטרכי לשלם.‬
‫או שתכסי את החוב שלך בבורג באמצעות עבודה.‬
‫מה שעשיתי, זה היה שום דבר.‬
‫זה היה הכול.‬
‫נתת לכולנו סיכוי להילחם למען חיים טובים יותר.‬
‫אני מקווה.‬
‫זה חייל בורגי?‬
‫כן. הוא מישהו שהכרתי במלחמה.‬
‫את והוא, הייתם...‬
‫זה לא משהו שצריך להתבייש בו.‬
‫היה לי איזה מפגש עם רובאי בורגי פעם.‬
‫סקרנות בעיקר. אבל הוא היה בחור די נחמד.‬
‫בשבילי זה היה קצת יותר מזה.‬
‫זו הסיבה שאת רוצה להגיע לבורג? כדי להיות איתו?‬
‫לא.‬
‫הוא מת בתקיפה האחרונה של הפאקט.‬
‫אני מצטערת.‬
‫הבורג‬
‫היי!‬
‫לאן אתה ממהר, מותק? תעלה אליי.‬
‫אסור לך למכור את הזבל הקריטצ'י הזה ברואו.‬
‫לא בלי אישור.‬
‫ולשמחתך, זה יום המזל שלך‬
‫כי נוכל למכור לך אישור.‬
‫אני צריכה לדבר עם אבא שלי.‬
‫הוא לא כאן עכשיו, נכון?‬
‫הוא היה רופא בעל שם בארץ שלו, בהחלט.‬
‫באמת? ועכשיו הוא מוכר את הפסולת הזו.‬
‫בסדר, קדימה. תעיפי את החרא הזה מפה, בסדר?‬
‫לא תוכלי להעמיד פה את הדוכן שלך.‬
‫אתה מתכוון להרים את זה?‬
‫מה אמרת?‬
‫- ת'אץ', לא, תפסיק! - לא, זה בסדר.‬
‫כי היה נדמה לי שביקשת שיעור באזרחות.‬
‫לא כדאי לך לעשות את זה.‬
‫או שמה?‬
‫אולי כדאי לך להחליף מכנסיים.‬
‫לא. אל תקום. תפסיק!‬
‫סליחה, המפקח. הוא רק התגייס.‬
‫יצאת מדעתך? אתה יודע מי זה?‬
‫תודה, המפקח.‬
‫מה שלום אביך?‬
‫טוב. מה מביא אותך אל הרואו הבוקר?‬
‫תיק.‬
‫היא התעוררה אמש.‬
‫היא צלולה? היא מדברת?‬
‫כן. בחסד טיטאניה.‬
‫מגריט, אהובתי,‬
‫זה המפקח פילוסטרייט.‬
‫את יכולה לקרוא לי פיילו.‬
‫אתה שוטר?‬
‫כן.‬
‫מוניתי למצוא את האיש שאחראי לתקיפות האלה.‬
‫"אנסילי" ג'ק.‬
‫כן, ככה הם מכנים אותו.‬
‫כוונתך שקריטץ' כמונו מכנים אותו ככה.‬
‫ג'ק אף פעם לא יתקוף את בני מינך בפטיש טופר.‬
‫את יכולה לדבר איתו, מאגז.‬
‫הוא אחד מהטובים.‬
‫דיברתי עם כמה מהאחרים,‬
‫לפחות עם אלה שמסוגלים לדבר.‬
‫לצערי לא ממש התקדמתי.‬
‫קיוויתי שתוכלי לספר לי עוד.‬
‫שתעזרי לי להביא את האיש הזה, אם אפשר לכנות אותו כך,‬
‫לדין.‬
‫אוכל לקבל תה?‬
‫כמובן.‬
‫את מאנון.‬
‫שהיתי קצת בהרים הטירנאניים בזמן המלחמה.‬
‫הוצבתי במנזר מימות,‬
‫אחד המקומות היפים ביותר שראיתי אי פעם,‬
‫עם כמה מהאנשים האמיצים ביותר שהכרתי אי פעם.‬
‫לפעמים אני מרגיש כאילו השארתי את ליבי מאחור.‬
‫גם אני.‬
‫לא נעים לי לבקש ממך לחוות את זה שוב, אני יודע שזה מכאיב.‬
‫אבל האיש הזה עדיין חופשי, צד לו בני פיי חפים מפשע.‬
‫אחד כל שלושה שבועות.‬
‫עברו שלושה שבועות מאז שהותקפת. הוא יעשה את זה שוב.‬
‫עלינו לעצור אותו.‬
‫אני זקוק לעזרתך.‬
‫בבקשה.‬
‫שמעתי אותו‬
‫לפני שראיתי אותו.‬
‫הוא קרא לי "זונה פיקסית".‬
‫אמר שהוא יכול להריח אותה עליי.‬
‫את האפלה.‬
‫את זוכרת איך הוא נראה?‬
‫הראש שלו היה מגולח,‬
‫מלבד השיער על צידי הפנים שלו.‬
‫פאות לחיים.‬
‫היה לו קעקוע על האמה שלו.‬
‫של מה?‬
‫נחש, אני חושבת.‬
‫עוד משהו?‬
‫הפרט הקטן ביותר יוכל להוביל למעצרו.‬
‫הוא לבש מדים.‬
‫מדים?‬
‫איזה סוג של מדים?‬
‫מדי משטרה?‬
‫מדי צבא?‬
‫את יודעת?‬
‫אני לא נמצאת פה זמן רב.‬
‫לא.‬
‫מובן שלא.‬
‫תודה.‬
‫עזרת מאוד. היית אמיצה מאוד. רואים שאת מאזור ההרים.‬
‫מר פיילו,‬
‫אני רואה שאתה אדם טוב.‬
‫אני מקווה שתמצא את מה שאיבדת שם.‬
‫גם את.‬
‫זהירות, פראני! לא כל כך קרוב, פיטר!‬
‫שמעת את נני, תחזור מייד!‬
‫אל תשימי לב אליה, העז הטיפשית והזקנה!‬
‫בחיי המרטיר, תראו!‬
‫ספינה טרופה!‬
‫רוצו בחזרה.‬
‫תקראו לשוטר. תמהרו!‬
‫הקריטץ' מציפים את עירנו.‬
‫ביילפייר הול - רפובליקת הבורג‬
‫הם משנים את המרקם החברתי שלנו.‬
‫ולא לטובה.‬
‫הם מביאים פשעים, פריצות,‬
‫את נגע ההתמכרות לליקסר,‬
‫את הסגידה לאלים זרים.‬
‫הרחובות שלנו כבר אינם בטוחים.‬
‫רבעים שלמים הם כעת מחוץ לתחום בשביל אזרחים הגונים.‬
‫העם פונה אל הצ'נסלור שלו לעזרה.‬
‫ומה הוא מוצא במקום זאת?‬
‫רוב שאינו מעוניין לעשות דבר!‬
‫נראה שהמשגיח לונגרביין שכח‬
‫למה בני הפיי היו חייבים לברוח מאדמותיהם מלכתחילה!‬
‫משום שהמפלגה שהוא מנהיג בחרה‬
‫לתת לטירנאנוק ליפול לידי הפאקט!‬
‫הבה לא נשכח איזו מפלגה‬
‫גררה אותנו אל ההרפתקה הבזויה ההיא של בניית אימפריה.‬
‫זו הייתה מלחמה שיכולנו לנצח בה.‬
‫זו הייתה מלחמה שהיינו צריכים לנצח בה!‬
‫תראו איך שהוא מתחמק מהנושא הנדון!‬
‫הבורגים לא מצליחים למצוא פרנסה הגונה‬
‫משום שהקריטץ' עובדים עבור פרוטות!‬
‫אם המשגיח לונגרביין רוצה לשלוח את בני הפיי בחזרה למקום שממנו באו,‬
‫שיצבור את הקולות הנדרשים כדי לעשות כן.‬
‫אחרי הכול, חקיקת חוקים היא תחום העיסוק‬
‫של בית המחוקקים המכובד הזה.‬
‫התפקיד שלי הוא לדאוג שכל החוקים הללו ייאכפו כדין!‬
‫אז זה לא כולל את החוק נגד התרועעות עם פרוצות פיקסיות.‬
‫חוצפה!‬
‫לפקפק בכבוד משפחתי!‬
‫לפקפק? באיזה אופן?‬
‫ההשמצות שלו אינן חשובות.‬
‫מוניטין משפחת ברייקספיר הוא ללא רבב.‬
‫בכל זאת. זה שאתה צריך לסבול כזו עזות מצח‬
‫כשאתה הוא זה שמחזיק ברוב.‬
‫כן, אבל בהפרש דק כתער.‬
‫הטעות הקטנה ביותר עלולה לעלות לי בתפקיד הצ'נסלור.‬
‫ג'ונה!‬
‫בוקר טוב, אבא.‬
‫שלום, אימא.‬
‫ללא רבב.‬
‫ללא ספק, בעלי.‬
‫ואיפה היית?‬
‫בחוץ. עם חברים.‬
‫כל הלילה?‬
‫כך נראה.‬
‫אני מקווה שלא בקרניבל רואו?‬
‫מובן שלא.‬
‫לא, היית מאוד ברורה באשר למקומות שמותר לי לפקוד.‬
‫אתה הבן של הצ'נסלור, ג'ונה.‬
‫אסור לך לספק תחמושת לאויבים של אביך.‬
‫תהיי בטוחה שאעדיף למות‬
‫מאשר להביך את אבי היקר והאהוב.‬
‫אני דואגת לעתיד שלך, ג'ונה.‬
‫אל תדאגי.‬
‫העתיד שלי אופטימי להפליא.‬
‫אחיי הבורגים,‬
‫עירכם נתונה תחת מצור.‬
‫אבל אינכם לבד.‬
‫תשמיעו את קולכם.‬
‫ספינת מהגרים נחרבת בסופה‬
‫מאה אבדות בנפש!‬
‫אז כבר תפסת אותו?‬
‫טורמלין.‬
‫עברו שלושה שבועות מהמקרה האחרון.‬
‫הוא בטח יצא לצוד הלילה, נכון?‬
‫טוב לראות גם אותך.‬
‫אני פשוט תוהה אם כדאי שאדאג‬
‫לעשות את סידוריי לפני השקיעה?‬
‫הייתי תופס אותו כבר‬
‫אם יותר קורבנות היו משתפים פעולה.‬
‫כן, טוב. שוטר שמתדפק על דלתך‬
‫לא בדיוק מבשר הקלה במקום שממנו הם באים.‬
‫מה?‬
‫אני מסכים, השוטרים לא מלאכים,‬
‫אבל אנחנו לא הפאקט הארורים.‬
‫כן, אבל הפקרתם אותנו בידיהם, בדיוק כמו שתפקירו אותנו בידי ג'ק.‬
‫זה מה שאומרים.‬
‫נכון.‬
‫עד כמה זה נורא? עליי לדאוג מפני מהומות?‬
‫המצב מתוח.‬
‫גזען חמוש בפטיש מכה אותנו איפה שהוא מוצא אותנו,‬
‫ואנחנו לא רואים שאכפת ליותר מדי מהחבר'ה שלכם.‬
‫מחפשים צרות?‬
‫כן, אתה כבר לא בארץ הכבשים, בעל פרסה מזוין.‬
‫העיר הזו שייכת לנו! כדאי לך לזכור את זה.‬
‫בכל מקרה, העניין הזה של ג'ק. אומר לך איפה הייתי בודקת,‬
‫שזו הסיבה שאתה פה.‬
‫הקורבן האחרון אמרה שיש לו פאות לחיים.‬
‫נו, תראה אותך.‬
‫ראית את זה?‬
‫עוד שרידי ספינה.‬
‫מאנון.‬
‫יש ניצולים?‬
‫היו ניצולים אי פעם?‬
‫מצאו אותה על החוף ממש ליד קייפ טרן.‬
‫זה בדיוק מה שהעיר המזוינת הזו צריכה, להאכיל עוד פיקס.‬
‫היי, תתעוררי.‬
‫שם.‬
‫שם?‬
‫וינייט. וינייט סטונמוס.‬
‫לא שלך, טיפשה אחת, של הספינה הארורה שטבעה.‬
‫אני חושב שזה היה "דליווראנס".‬
‫כן. ואיפה עלית עליה?‬
‫ליד אנון. ליד החוף.‬
‫הם חכמים, הקריטץ' המבריחים האלה,‬
‫שטים לאורך החוף ומתחמקים מהתותחים של הפאקט, אה?‬
‫לא מספיק חכמים כדי להתחמק מהרוחות החזקות בחורף, נכון?‬
‫מה קרה לשאר?‬
‫כולם מתו חוץ ממך, יקירה.‬
‫הם לא נתנו לנו לצאת מבטן הספינה אפילו כשהתחילו‬
‫- לחדור מים לספינה. - קומי.‬
‫לו נתנו לך לצאת מהבטן הספינה והיית יורדת אל החוף,‬
‫לא היית שווה בשבילם כלום, נכון?‬
‫מי שכר אותך?‬
‫אני לא יודעת, רק שזו הייתה עבודה של שנתיים עבור המעבר.‬
‫בסדר. תקלוט אותה.‬
‫ותבדוק על שם מי הייתה רשומה הספינה‬
‫ותדאג שהיא תגיע למקום שאליו היא שייכת.‬
‫קח.‬
‫מעניין מי הוא.‬
‫זה הבית הכי יפה בקרוסינג. הוא כנראה עשיר מאוד.‬
‫הוא מוכרח להיות.‬
‫שלח את עורך הדין שלו למכירה הפומבית, קנה את המקום בלי לראות אותו,‬
‫ככה שמעתי.‬
‫בלי לראות אותו?‬
‫אז הוא בוודאי עשיר מאוד.‬
‫את מצפה למישהו, אחותי היקרה?‬
‫לא.‬
‫כן? אוכל לעזור לך?‬
‫אני מחפש את מר עזרא ספורנרוז.‬
‫זה בסדר, אפיסה.‬
‫אני עזרא ספורנרוז.‬
‫אתה רשום כבעל הספינה "דליווראנס"?‬
‫במה מדובר?‬
‫טבעה בים.‬
‫מר ספורנרוז, בוודאי הבנת מה הסיכונים שיש כאן?‬
‫נראה שלא.‬
‫אני חושש שקשרתי חלק נכבד מנכסי משפחתי‬
‫במפעל הזה.‬
‫פנו אליי כדי לממן את הרכישה ואת השיפוץ של ה...‬
‫ה"דליווראנס" כספינת נוסעים‬
‫בתמורה לחלק ברווחים שיתקבלו מהבאת ה...‬
‫האומללים הנואשים האלה אל חופינו.‬
‫וזה לא בלתי חוקי.‬
‫- הלא כן? - לא.‬
‫אבל מן הראוי שזה יהיה, לדעתי.‬
‫יש לנו די והותר קריטץ' כאן,‬
‫תודה רבה.‬
‫עכשיו לגבי מצבה של הפיקס הזו,‬
‫היא מחויבת בחוזה השווה למחיר מעבר,‬
‫חמישים גילדר.‬
‫תוכל למכור את החוזה הזה למישהו אחר או שתוכל להשאיר אותה כמשרתת.‬
‫לבחירתך.‬
‫עוזרת לגבירה!‬
‫עזרא! לא הייתה לי עוזרת מאז שאבא המסכן מת.‬
‫טוב, הגיע הזמן שנתקן את המצב הבלתי נסבל הזה.‬
‫תודה.‬
‫ואני מצטערת.‬
‫על מה, יקירה?‬
‫על כך שהטלתי ספק בך ובהרפתקאות העסקיות הכה מסתוריות שלך.‬
‫ללא ספק, אתה מטפל בעניינינו בכישרון רב.‬
‫מה שמך, ילדה?‬
‫וינייט.‬
‫טוב, אז בואי, נלך לנקות אותך.‬
‫נראה לי שעדיין יש לנו את מדי הבחורה הקודמת איפה שהוא.‬
‫יומך החופשי הוא סוואנזדיי.‬
‫בבקשה טפלי בעניינים אישיים ביום זה ולא במשך השבוע.‬
‫סליחה.‬
‫הבחורה האחרונה ש... חלב.‬
‫הבחורה האחרונה שהעסקנו הביאה מצעד של קרובי משפחה‬
‫שהופיעו למטה... מספיק.‬
‫בכל שעות היום והלילה. זה היה ממש מרגיז.‬
‫אל דאגה, גברתי.‬
‫אין לי קרובי משפחה.‬
‫כולם עדיין בטירנאנוק?‬
‫כולם מתים.‬
‫טוב, מובן שאני חושבת שזה איום ונורא שהבורג נטשו את טירנאנוק‬
‫להיחרב בידי הפאקט.‬
‫להכניס אלינו חסרת מזל שכמוך, זה המעט שאנחנו יכולים לעשות.‬
‫תצטרכי לנקות את ציפורנייך לפני שתגישי לי תה שוב.‬
‫כן, גברתי.‬
‫אין פלא שהיא מתאימה לך כל כך.‬
‫אתם הפיי, כולכם כאלה דקיקים בעלי עצמות חלולות.‬
‫- אני לא בטוחה שהצמה הזו... - לא.‬
‫אני כל כך מצטערת, גברתי.‬
‫בבקשה סלחי לי. אני פשוט... לא נשאר לי הרבה מעבר לזה.‬
‫הצמות שלי מספרות מי אני.‬
‫כמה מוזר.‬
‫היא מזכירה לי מישהו שאיבדתי.‬
‫אני באמת מקווה שלא תגרמי צרות.‬
‫את רשאית ללכת.‬
‫זו העיר שלנו.‬
‫היא שייכת לבורגים!‬
‫צריך רק להביט בגיהינום חסר האלוהים‬
‫שיצרו בני הגזעים החייתיים, הנלוזים האלה, מאדמותיהם הארורות,‬
‫כדי לדעת מה עומד כאן על הכף!‬
‫אם אבסלום ברייקספיר לא יכול לשים סוף‬
‫לשטף הקריטץ' שמציף את חופינו,‬
‫עליו לפנות את מקומו למי שיכול.‬
‫ריטר לונגרביין!‬
‫הצביעו‬
‫לונגרביין!‬
‫זו בושה וחרפה, זה מה שזה.‬
‫אלה היו פעם שכונות מכובדות.‬
‫סמל, מה לעזאזל אתה עושה כאן?‬
‫בפעם האחרונה ששמעתי, זה לא בלתי חוקי להיפגש עם אנשים שחושבים כמוני.‬
‫אפילו לא עם אנשים מהסוג שאולי ישמחו‬
‫לרוצץ בפטיש כמה גולגלות של פיי?‬
‫אתה עדיין מחפש את הבחור ההוא?‬
‫כמה זמן עוד תמשיך בזה?‬
‫עד שאמצא אותו. ואמצא אותו.‬
‫כן. טוב, לא בין האדונים הנכבדים האלה.‬
‫אני לא יודע. אני חושב שייתכן שהוא קרוב.‬
‫קרוב מאוד.‬
‫למה אתה מרמז?‬
‫רק שהקורבן האחרון של ג'ק אמרה שיכול להיות שהוא אחד מכם, בעלי הפאות.‬
‫מישהו קירח.‬
‫לובש מדים, הסמל.‬
‫טוב, הקריטץ' הארורים האלה,‬
‫הם יגידו הכול בשביל קצת תשומת לב, נכון, בחורים?‬
‫- נכון. - כן, נכון.‬
‫אז לא תתנגד להראות לי את הזרוע שלך, נכון?‬
‫אני לא חייב להראות לך כלום, לעזאזל.‬
‫תראה, נשבעתי להגן על אנשי העיר הטובה הזו, בדיוק כמוך.‬
‫ואתה וה"אנשים שחושבים כמוך"‬
‫מחשיבים את הפיי בין האנשים הללו?‬
‫למה אכפת לך כל כך, לכל הרוחות?‬
‫מה זו המשיכה המוזרה הזו שיש לך אליהם?‬
‫מכיוון ששירתי לצד שכמותם במלחמה.‬
‫הם סיכנו את חייהם, בדיוק כמונו, ואני פשוט לא בטוח‬
‫שמוצא חן בעיניי איך שמודים להם על זה בעיר הזו.‬
‫הבנתי. המלחמה. כן, שמעתי שכל מיני דברים קרו שם.‬
‫אז שמעת, אה?‬
‫לא הייתי מאשים בחור אם היה מתפרע קצת.‬
‫אין נשים ראויות בסביבה, רק הקבצניות הצעירות האלה‬
‫ששמחות לפשק רגליים עבור סטייבר בורגי.‬
‫זה די פשוט.‬
‫רק תעצום את עיניך, תחשוב על האהובה שלך בבית.‬
‫שמעתי שזה כמו לתקוע את הזין שלך בערימה של חמוסים שמנוניים.‬
‫זה נכון?‬
‫אם תעמוד אתה תתחרט על זה.‬
‫שלא תחשוב שלא אדווח עליך בגלל זה!‬
‫תדווח! אני משתוקק לספר להם איפה מצאתי אותך!‬
‫חדרים להשכרה‬
‫ערב טוב.‬
‫- גברת פייף. - מר פילוסטרייט.‬
‫חיממתי את הצלחת שלך.‬
‫אני מודה לך מאוד.‬
‫אתה באמת צריך להודות.‬
‫ארוחת הערב מוגשת בין 18:00 ל-19:00. חוקי הבית.‬
‫באמת, מר באגסטוק,‬
‫עשרים דקות של חסד הן המעט שנוכל לתת למר פילוסטרייט‬
‫בהתחשב בכך שהוא מבלה את ימיו בשמירה על הביטחון ברחובות.‬
‫זו פרוטקציה, זה מה שזה. אל תחשבי שלא שמתי לב.‬
‫אני לא מצליחה לזכור אם אי פעם סיפרת לי איך זה קרה.‬
‫אני בטוח שסיפרתי.‬
‫זה פצע מלחמה.‬
‫כן, אבל אף פעם לא סיפרת לי איך.‬
‫אני לא מאמין שתרצי לדעת יותר מזה.‬
‫למה לא?‬
‫משום שלא כולם חזרו, אני מניח.‬
‫אתה מתכוון לבעלי?‬
‫עברו שבע שנים. יותר.‬
‫לפעמים הפצעים הישנים מכאיבים הכי הרבה.‬
‫השלמתי עם הכאב שלי.‬
‫הכאב שלך הוא מה שמסקרן אותי.‬
‫זו הייתה מלחמה והיא הייתה קשה, ו...‬
‫עשיתי דברים שאני מתחרט עליהם.‬
‫אני בטוחה שזה לא הכול.‬
‫מה אם זה כן הכול?‬
‫למה את כל כך בטוחה שיש פה סיפור ששווה לשמוע?‬
‫כי אתה גבר ששווה להכיר.‬
‫וגברים כמוך עשויים מסיפורים. תספר לי אחד.‬
‫בפעם אחרת. מאוחר.‬
‫נכון.‬
‫כן.‬
‫כדאי שאלך.‬
‫לילה טוב, מר פילוסטרייט.‬
‫לילה טוב, גברת פייף.‬
‫זה באמת נחוץ?‬
‫טוב, לא נרשה שתתעופפי לך באמצע היום, נכון?‬
‫תשרכי.‬
‫תוכלי ללכת לאן שתרצי בזמנך הפנוי,‬
‫אבל תזכרי שאת תמיד מייצגת את הבית הזה.‬
‫אם כך, אולי את יודעת על רכבת‬
‫שנוסעת למלון "טטרבי", כן?‬
‫מה את יודעת על המקום הזה?‬
‫חברה שלי הגיעה לבורג לפני זמן מה.‬
‫שמעתי שאולי היא שוהה שם.‬
‫ה"טטרבי" הוא בית בושת, ילדה.‬
‫בקרניבל רואו.‬
‫אז כנראה טעיתי.‬
‫תוודאי שכך.‬
‫עכשיו תקשיבי, ילדה,‬
‫אני אבחן כל צעד ושעל שלך.‬
‫יש לי בטן מלאה וגג מעל הראש הודות למשפחה הזו,‬
‫ובעיר הזו, זה הישג לא רע.‬
‫אז את, תיזהרי לך.‬
‫וינייט!‬
‫כבר סיימת כאן?‬
‫כן, גברתי.‬
‫אשלח אותך לשליחות קצרה.‬
‫אוכל לסמוך על הדיסקרטיות שלך?‬
‫כן, גברתי.‬
‫אני מבקשת שתלכי אל הרואו כדי למלא את זה שוב.‬
‫שמן טאמפוס?‬
‫וגם שורש קאלדר והמרטיר יודע מה עוד.‬
‫טיפה אחת מאחורי כל אוזן וגברים מבחינים במה שאחרת היה חומק מעיניהם.‬
‫אני אולי פשוטה, אבל לפחות אין לי אשליות לגבי זה.‬
‫זה די יקר, כן.‬
‫אחי לא היה מאשר כזה בזבוז.‬
‫אבל מצד שני, הוא לא עומד להיות בן 23‬
‫עם מעט מועמדים ראויים לנישואין, נכון?‬
‫לכי לך.‬
‫השמועה מספרת שהשכן החדש נכנס לגור בבית היום,‬
‫ואפשר להתערב שלואיזה פמברוק כבר בחרה שמלה חדשה‬
‫כדי להציג את עצמה מולו.‬
‫קדימה, מהר.‬
‫מצאתי אותן על שפת הנהר. מצב טוב.‬
‫כל אחת שווה לפחות גילדר.‬
‫שני גילדר לכול. החלטה שלך.‬
‫- תסלחי לי, גברת. - אני מצטערת, גברתי.‬
‫מלון טטרבי‬
‫טורמלין!‬
‫ויני!‬
‫איך מצאת אותי?‬
‫שילמתי לאחד מנערי הסיפון שיאתר אותך בשבילי.‬
‫הוצאתי את הכסף שנותר לי מתפקידי כ"ספארוהוק".‬
‫רק כדי לגלות שחברתך משכבר הימים היא זונה.‬
‫כולנו עושים מה שצריך.‬
‫אומרת זו שבילתה את ימיה במתן עזרה לפליטים כדי להימלט מהפאקט.‬
‫אני חושבת שאת מתכוונת למכירה של פליטים לחוזה עבדות.‬
‫בבקשה.‬
‫זו לא הייתה גבורה. זו הייתה עבודה.‬
‫שילמו לי. כמו שמשלמים לך.‬
‫נכון. אבל זו לא הסיבה שעשית את זה.‬
‫לא? אז למה עשיתי את זה?‬
‫כי אנשים היו זקוקים לעזרה, וזו העזרה שיכולת להעניק.‬
‫אני מכירה אותך די זמן כדי לדעת שלעולם לא תוותרי.‬
‫ובכל זאת, הינה אני פה.‬
‫המצב כנראה ממש גרוע, אה?‬
‫לא תיארתי שאי פעם תעזבי את טירנאנוק.‬
‫לא תכננתי לעזוב.‬
‫שמעתי שקבוצה אחת מתחבאת ביער,‬
‫מחכה לספינה שיוצאת.‬
‫שמעתי שהן נמלטו מאיזה מחנה מסוג כלשהו.‬
‫כולן נשים וילדות.‬
‫ילדות קטנות.‬
‫הפאקט רדפו אחריהן, וניסיתי לעזור, אבל...‬
‫הם הרגו את כולן,‬
‫כל אחת ואחת מהן.‬
‫החטיבה, הם היו רבים כל כך, ו...‬
‫ידעתי שלא אצליח לחזור, אז עפתי אל הספינה,‬
‫הספינה שלהן,‬
‫זו שארגנתי להן,‬
‫שהן לא זכו לראות בחייהן.‬
‫אבל את כאן עכשיו.‬
‫זו צמת אלמנה?‬
‫בחיי האלים, את לא יודעת, נכון?‬
‫יודעת מה?‬
‫וינייט...‬
‫פיילו בחיים.‬
‫ואתה חושב שהסמל דומבי הוא ה...‬
‫- איך מכנים אותו לו? - "אנסילי" ג'ק.‬
‫"אנסילי"?‬
‫פירושו "מלא שנאה" בשפה שלהם.‬
‫אני לא יכול לשלול את דומבי, אדוני.‬
‫וזה לא קשור לסלידה האישית שלך‬
‫מעמדתו הפוליטית של הסמל?‬
‫רק מכך שעמדותיו תואמות את עמדותיו של "אנסילי" ג'ק,‬
‫ומכך שהוא מתאים לתיאור שנמסר על ידי הקורבן האחרון,‬
‫כולל העובדה שהוא לובש מדים.‬
‫בכל זאת, אתה לא יכול פשוט להסתובב ולתקוף את עמיתך.‬
‫האנשים בבניין הזה הם לא האויבים שלך.‬
‫זה לא המקצוע שלי להחליט מי הם אויביי. וגם לא שלהם.‬
‫צדק הוא צדק.‬
‫מתי היה יום החופש האחרון שלך?‬
‫אני לא זקוק ליום חופש.‬
‫מה החיפזון בקשר לזה?‬
‫מה החיפזון, לעזאזל?‬
‫המפקד, אחת לשלושה שבועות המשוגע מכה בפטישו. בימים הקרובים...‬
‫בימים הקרובים ימות עוד מכור לליקסר,‬
‫או בן תערובת כושל,‬
‫או חבר "בלאק רייבן" שנתקע בקצה החד של סכין בקטטה.‬
‫הרואו הוא מקום מכוער.‬
‫אלה לא פושעים או רוצחים. הקורבן האחרון היה עוזרת.‬
‫הקורבן לפניה היה דייג.‬
‫לא תוכל להציל את כולם, פיילו!‬
‫לעזאזל, אני יכול להציל אחד!‬
‫רק תן לי לשים מעקב על דומבי.‬
‫בהחלט לא!‬
‫אתה רוצה שאשים מעקב על אחד משלנו?‬
‫כדאי שתגיע אליי עם יותר מאיזו תחושת בטן מזוינת.‬
‫זה יותר מתחושת בטן.‬
‫פיילו, לך הביתה!‬
‫תנוח קצת. תחזור רענן מחר.‬
‫- המפקד, אני יכול... - פיילו!‬
‫זו לא הייתה בקשה.‬
‫היי, מה הוא אמר?‬
‫הזהיר אותי שאניח לדומבי. אמר שאני הופך את זה למשהו אישי.‬
‫מה גילית?‬
‫צייר הקלסתרונים חזר משיחה עם הקורבן.‬
‫טוב.‬
‫נראה לי שעדיף שנשמור את זה לעצמנו.‬
‫היי, קאפינס.‬
‫אנחנו מנהלים פה אקדמיה ימית?‬
‫"בסיליסק" המזוינת נמצאת בנמל.‬
‫"בסיליסק"?‬
‫משוריינת. טווח ארוך.‬
‫מחזיקים אותם בקופסת השימורים הזו במשך שבועות, עד שהם נהיים חצי משוגעים,‬
‫ואז חוזרים הביתה לשחרר קצת קיטור.‬
‫- נשמע כמו חתיכת סיוט. - זה בהחלט ככה.‬
‫בשבילי. כל שלושה שבועות.‬
‫זוז!‬
‫כל שלושה שבועות?‬
‫ג'ק לא לובש מדי שוטר. הוא מלח מזוין.‬
‫הייתי צריכה לראות את זה קודם.‬
‫צדקת.‬
‫הם כולם אותו הדבר, הבורגים האלה.‬
‫הם באים עם הבטחות, לוקחים את מה שיש לנו,‬
‫וכשכבר אין מה לקחת, הם עוזבים.‬
‫זה סיפור די שכיח.‬
‫הסיפור של כל הארץ המזוינת שלנו.‬
‫אז אנחנו ממשיכים הלאה.‬
‫אנחנו מספרים סיפור חדש. טוב יותר.‬
‫לא.‬
‫לא, עוד לא.‬
‫וינייט, תקשיבי. תירגעי. תקשיבי לי דקה.‬
‫לא סיימתי איתו.‬
‫הוא יידע מה הוא עשה לי.‬
‫הוא יסתכל לי בעיניים והוא יידע.‬
‫לעזאזל.‬
‫כרכרה.‬
‫מהודרת.‬
‫זה הוא. זה מוכרח להיות.‬
‫הכול בסדר?‬
‫השכן החדש שלנו.‬
‫שנהיה הראשונים לברך אותו?‬
‫אימוג'ן.‬
‫מה? זה המעשה הידידותי שיש לעשות.‬
‫זה לא יאה.‬
‫אל תהיה כל כך מיושן. זו המאה השביעית.‬
‫אימוג'ן.‬
‫אתה בא בכל זאת.‬
‫מישהו היה חייב לעצור בעדך מלעשות צחוק מעצמך.‬
‫- אוכל לעזור? - צהריים טובים, אדוני.‬
‫האם אדון הבית נמצא?‬
‫מי מבקש אותו?‬
‫- אנחנו עז... - עזרא ספורנרוז ואחותו.‬
‫אנחנו שכנים ובאנו להסביר פנים.‬
‫הכנס אותם, פרגוס.‬
‫תודה.‬
‫ספורנרוז.‬
‫שמעתי שאביך היה השען הטוב ביותר בבורג.‬
‫היינו רוצים לחשוב כך, כן.‬
‫האם אדון הבית פנוי?‬
‫אני האדון פה.‬
‫לא הייתי צריכה להגיד כלום.‬
‫היא שרדה במשך שבע שנים בטירנאנוק הכבושה בידי הפאקט.‬
‫אני בטוחה שהיא מסוגלת לשרוד לילה בבורג.‬
‫כן, גם אני בטוחה. אני לא בטוחה לגבי הבחור שעליו היא כועסת.‬
‫זה לא הילד שוב, נכון?‬
‫בפעם השנייה השבוע.‬
‫בן משפחה של הצ'נסלור‬
‫נכנס בשחצנות מהדלת הראשית של בית בושת פייאני‬
‫כאילו מעולם לא שמע על צרות.‬
‫הינה נהרס לי כל הלילה.‬
‫טוב, אני אחליף אותך.‬
‫באמת? את בטוחה?‬
‫כן, למה לא? הסחת הדעת תוכל להועיל לי.‬
‫ג'ונה.‬
‫ברוך שובך, אדוני.‬
‫שלום, מוירה, יקירתי.‬
‫באיזה סוג של חברה אתה מעוניין הערב?‬
‫פלרי.‬
‫אני חייב להשתין.‬
‫מצאת משהו על קו החוף?‬
‫הראיתי את הקלסתרון לרב המלחים.‬
‫אם הוא הכיר את הפנים, הוא לא אמר.‬
‫חששתי מזה.‬
‫אם כך, מה אנחנו עושים כאן?‬
‫כמו שאומרים,‬
‫אם הדג שאתה רוצה לדוג לא נמצא בים...‬
‫תסתכל באקווריום.‬
‫הבחורים האלה לא יסגירו אחד משלהם כל כך בקלות.‬
‫לא נבקש מהם לעשות את זה.‬
‫כל הקורבנות הוכו בצד הימני של הראש.‬
‫מה שאומר שהבחור שלנו שמאלי.‬
‫הקורבן האחרון שלו אמרה שהיה לו קעקוע על אמת היד.‬
‫אתה רוצה לבקש מהם להפשיל שרוולים?‬
‫משהו כזה.‬
‫אני לא דואג.‬
‫אמרתי לך, בת הזונה ההיא!‬
‫הוא שמוק מזוין.‬
‫היי, לאן אתה הולך עם זה?‬
‫סליחה.‬
‫מצטער, גבר.‬
‫לעזאזל! חרא!‬
‫לעזאזל.‬
‫בסיליסק‬
‫לעזאזל.‬
‫המפקח!‬
‫זה הוא. זה ג'ק. לך מסביב!‬
‫תראה לי את הידיים שלך! זה נגמר!‬
‫נגמר?‬
‫זה רק מתחיל.‬
‫הייתי חייב לעצור בעדם.‬
‫הייתי חייב.‬
‫אתה לא יודע כמה רוע הם גורמים ממש מתחת לאף שלך.‬
‫תתרחק מהקצה.‬
‫הם לא ילדי האל שלנו.‬
‫הם באים ממקום אפל.‬
‫והם לא הגיעו לבד. הם הביאו איתם משהו,‬
‫משהו שיביא עלינו את הקץ.‬
‫ראיתי את זה במו עיניי.‬
‫אתה חושב שאני משוגע?‬
‫אני יודע מהי אפלה.‬
‫הגעתי לקצה הדמדומים של העולם‬
‫והוצאתי דברים מהמעמקים החשוכים‬
‫שיקפיאו את הדם שלך. אבל שום דבר...‬
‫אינו זהה למה שראיתי בחושך מתחת לרגלינו ממש.‬
‫אתה לא מוכן לקושי שעתיד לבוא.‬
‫יש כאן יותר ממה שאתה מסוגל לתפוס.‬
‫ובעת שאתה ממשיך בחייך הקטנים,‬
‫כל כך בטוח שהעולם הזה עדיין שייך לך,‬
‫יש אל אפל שמתעורר לו.‬
‫מיותר לומר שברחנו משם מהר ככל שיכולנו.‬
‫תארי לעצמך.‬
‫פאק, מתגורר כאן, בפיניסטר קרוסינג.‬
‫לאן העיר הזו מידרדרת?‬
‫החלוק שלי.‬
‫זה הכול, וינייט. אוכל ארוחת מנחה בחדרי כאן ב-19:00.‬
‫לילה טוב, גברתי.‬
‫מר פילוסטרייט? מה אתה עושה כאן?‬
‫מה, זה כבר לא החדר שלי?‬
‫חשבתי שאפתיע אותך לכבוד יום ההולדת שלך.‬
‫זה לא יום ההולדת שלי.‬
‫עברת לכאן לפני שנה, אז חשבתי שבוודאי פספסתי אחד לפחות עד עכשיו.‬
‫מה קרה ליד שלך?‬
‫ולראש שלך? פיילו.‬
‫מישהו זרק עליי פטיש. את יודעת איך זה.‬
‫מה? תן לי לראות.‬
‫כדאי שתלך לבדוק את זה.‬
‫- אין צורך... - אולי תצטרך תפרים.‬
‫- לא, זה בסדר. בלי רופאים... - אולי זה זעזוע מוח.‬
‫אמרתי...‬
‫בלי רופאים.‬
‫אני מצטער.‬
‫זה היה חתיכת לילה.‬
‫פשוט יש לי הרבה על הראש.‬
‫אתה יכול לדבר על זה.‬
‫אתה יודע את זה, נכון?‬
‫זה לא בלתי מקובל שאנשים שחולקים את יצועם‬
‫יחלקו גם מחשבות מפעם לפעם.‬
‫- בפעם אחרת, אולי. - אל תעשה את זה.‬
‫- מה? - "בפעם אחרת, אולי".‬
‫אני לא רוצה להכביד עלייך בדברים האלה, פורשיה.‬
‫זו לא הכבדה.‬
‫- את לא מבינה את כובד המשקל. - נכון.‬
‫אבל אני יודעת שאתה נושא אותו לבד, ואתה לא חייב.‬
‫אני רוצה להכיר אותך, פיילו.‬
‫ואני אומר לך שאולי יהיה לך טוב יותר בלי לדעת.‬
‫אני מבינה.‬
‫כן.‬
‫טוב.‬
‫אני כל הזמן שוכחת מה זה.‬
‫- לא התכוונתי ל... - לא, אתה פשוט דואג לי.‬
‫תודה על כך.‬
‫פשוט תמשיך ותודיע לי בפעם הבאה שתרצה זיון מהיר.‬
‫- פורשיה. - לילה טוב, מר פילוסטרייט.‬
‫שקרן עלוב.‬
‫אתה חי.‬
‫המימה רוסאן באה אליי עם דם על הידיים.‬
‫היא אמרה שמתת בזרועותיה.‬
‫למה היא שיקרה לי?‬
‫כי אמרתי לה לשקר.‬
‫סיפרנו הכול זה לזה.‬
‫לא יכולת לפחות להיפרד ממני?‬
‫רציתי.‬
‫מעולם לא התכוונתי לפגוע בך.‬
‫לפגוע בי?‬
‫הרסת אותי.‬
‫חיכיתי לך, ואתה עזבת אותי באפר המולדת שלי‬
‫עם שום דבר מלבד אבל במשך שבע שנים.‬
‫הייתי צריכה לעשות את זה ביום שהכרנו.‬
‫תעשי את זה.‬
‫אתה לא שווה את זה.‬
‫הלוואי שהיית מת.‬
‫יש כאן יותר ממה שאתה מסוגל לתפוס.‬
‫ובעת שאתה ממשיך בחייך הקטנים,‬
‫כל כך בטוח שהעולם הזה עדיין שייך לך,‬
‫יש אל אפל שמתעורר לו.‬