I stedet for en slapp magnet, forestill dere dette som skipet vårt.
- Kan skipet plutselig deles i to? - Hvorfor? Blir det lettere å vaske?
Å bygge Avenue 5 som to 800 m skip ga meg en høy skattefordel.
- Jesus Kristus. - Nei, skattefuten.
Få Iris til å sjekke det for deg.
Så missilet kan treffe kun en halvdel av skipet?
- Nei. Det er folkemord. - Igjen!
- Ikke om halvparten overlever. - Halvfolkemord, da.
Missilet går for maksimal ødeleggelse-
så trolig bakre del med motorene.
Hvem avgjør hvem som skal hvor?
Nei. Det er ikke en diktators jobb å avgjøre hvem som lever og dør.
Jo, det er det visst.
Algoritmen fungerer slik:
Den rangerer hver passasjer basert på deres antatte verdi for skipet.
- Bank, bank. Hvorfor ble jeg tilkalt? - Og ikke jeg?
- Ta Frank, for eksempel. - Hei, det er jo meg!
Algoritmen har sporet Frank fra han gikk om bord-
og lo av tanken på gratis tøfler.
Det er gratis sko.
Frank produserer en kilo avføring-
og to liter urin daglig. Han ler to ganger i uka.
Jeg ler mer enn det.
- Nervøs latter. - Nettopp.
Normalt testosteronnivå for en kvinne i 70-årene.
Han har en nær dødelig blodpropp på 51 prosent-
hårløse føtter, smaker ikke pærer osv.
Og Franks totale rangering er 832.
- Takk, Frank. Du kan gå. - Hva var det med blodproppen?
Ikke stress. Da påfører du deg blodpropp.
Hver krok av skipet har et kamera.
Våre handlinger og positive bidrag blir registrert.
Det er min algoritme, men jeg vil være rettferdig.
Jeg elsker å dømme folk.
Så vi lokker bunnpassasjerene bak, deler skipet i to og...
En passasjerpogrom? Det må da finnes en bedre måte.
Vi har alltid gitt maskiner oppgaver vi ikke makter.
Å rydde bomber, stille opp bowlingkjegler, gi gode orgasmer...
Vi legger det i maskinens hender. Vi skjelver for mye.
Greit. For å si det som snart er slagordet vårt:
Faen heller, vi legger menneskeligheten til side en stund.
Passasjerer, i dag vil skipets datamaskin rangere alle.
Rangeres du fra én til 3000, får du en førsteklasses lugar.
Alle andre blir godt ivaretatt, så ikke tenk på det.
Fortsett å smile, så vinner dere.
I hvert fall halvparten av dere. Økte rangeringen min?
Algoritmen belønner kaldhjertede avgjørelser.
- Så den er psykopat? - Den har Judd i koden.
Om algoritmen styrer, trenger jeg ikke parykken.
Å følge meg gir lav rangering, så vi får se hvordan det går.
Jeg har mistet følgere. Det gikk fort. Respekt.
Upålitelige kjerringer.
Hvorfor er rangeringen min så lav når jeg 3D-printer en baby i musa?
Vi trenger ikke mer plass. Babyer er små.
Du hadde et hode som et kjøleskap.
Vinkelen var dårlig. På alle bildene.
Min kjærlighet til deg er større enn det rare hodet ditt.
- Mente du det, eller vil du ha poeng? - Selvfølgelig mente jeg det.
Det smilet skremmer meg, men jeg spiller med.
Hvordan kan jeg være i bunnsjiktet? Jeg er et godt menneske. Basta.
- Frank, hvorfor har jeg falt? - Beklager, jeg er på do.
Ryan gir meg komplimenter støtt. Han har aldri møtt noen som meg.
Det er en typisk britisk fornærmelse.
- Det er det vel ikke. - Jeg tror det.
- Ikke le nervøst av meg. - Beklager.
- Jeg går ut. - Jeg er snart ferdig.
ÅL OG SALAT
Jøss, mi amor.
"Et tradisjonelt britisk ålhus. "Cheri-ål, mester."
Hvorfor spiser vi her?
Det er relativt få kameraer her, og dere trenger et løft.
- Er det kun ål? -"Er det kun ål?"
"Med ål vant vi slaget ved Agincourt! Vi knuste Hitlers anus med ål."
- Jeg liker ikke ål. - Det er havets selleri.
Bare omfavn den britiske lukten av gamle telefonkiosker og James Corden.
Hoity ho! Jeg skal vise dere herlige cunts deres shit and stable.
Altså "bord". Følg meg.
C-ordet er vel et kjæleord i Storbritannia?
Ja, absolutt. Det brukes i bryllupsløfter.
Her er det, cock and balls.
Vi tar en "Ål-ivia Colman", en "Idris Ål-ba"-
og en "Ål-ementært, min kjære Wats-ål".
Utmerket, mann.
Hvorfor er du så rar? Er ikke rangeringen for moro skyld?
Jo visst. Bare for moro skyld, cor blimey.
- Er det dårlig cockney-aksent? - Eller lyver du?
Nei da.
Det skjer når han lyver.
"Ål-ivia Colman". Benfri. Vi har altså fjernet beina.
Det ser ut som øyemos!
- Tving det ned. - Ellers hva da?
- Ingenting. - Så lenge de ikke tvangsfôrer oss.
Dør vi?
Selvfølgelig... ikke.
Ryan, du må fortelle oss alt med en gang.
Velkommen, Ryan Clark.
Det ante meg at programvaren var billig. Kan du endre stemme?
Nei, kan du endre din? Ser du? Jeg har humor-chip.
Nå skal mamma se hva babyen har tenkt.
"Ryans mest brukte ord".
- Karen! Karen! Karen! -Å, Ryan!
- Vil du utvide konteksten til ordet? -Å ja, baby.
Jeg snakker om forpulte Karen!
Karen får meg til å føle meg som en tenåring igjen.
Og da var jeg svært ubekvem. På grensen til suicidal.
Den kvinnen er som en vorte i ræva!
- Det kan være hvem som helst. - Jeg snakker om Karen, for faen!
Utmattende, som en måned med onsdager.
Jeg skal si deg hvem som kan drite og dra. Karen Kelly!
Sier man det i feil pyramide, blir munnen full av biller.
Din drittsekk!
Hun hjemsøker meg som en parfymert pest.
Hold kjeften din!
- Du fortjener den. - Jeg vil kjøpe den til deg.
- Og jeg vil kjøpe den til deg. - Så søt den er.
Et så vakkert par har vel høy rangering?
- Nei, hun er søsteren min. - Så synd.
Bortkastet, mener jeg. Nei. Dere hadde fått flotte barn.
Selv om incestbarn ikke ser ut. Men deres hadde vært nydelig.
Om dere hadde fått et. Faen.
- Snakket du om incestbarna deres? - Det stemmer.
Rav, samtale ligger nok ikke for deg.
Gjør en stor gest. Et "kjør på"-øyeblikk.
- Ja, tusen poeng til Rav. - Ja, så lenge du ikke snakker.
- Etter deg. - Skynd deg. Beklager. Pokker!
Dere har fem timer igjen av rangeringen. Fem timer.
- Hva gjør du? - Man må bare smile til kameraene.
Jeg vet hvor det er flest kameraer. Det sparer kjakene.
- Får jeg bli med deg? - Absolutt ikke.
- Drit i rangeringen. Jeg ser ikke. - Jeg...
- Kanskje vi burde... - Holder på. 4472.
- 5347. - Utrolig. Jeg er nummer to!
Hvordan? Jeg er så glad på dine vegne.
Så glad jeg ble.
Vent. Hvem er nummer én? Hvem faen er bedre enn meg?
- Hun er jammen en skikkelig toer. - Algoritmen likte vitsen din.
Syns den at jeg er kjekk også? Jeg kan ta den med ut.
- Du er i siget. - Jeg går i baren.
Utrolig. Du sa dette stod om bolig, ikke om livet.
Jeg elsket deg, Ryan.
Herregud. Du gjorde faktisk det.
Jeg også.
Jeg lurte. Du var to drinker unna å legge deg i klesvasken min.
Så hva gjør vi nå?
Jeg vet ikke.
Ja vel. Por Dios.
Jeg elsker dere begge like mye, men på forskjellige måter.
Dette er mye å ta inn over seg. Hva?
Jeg har ikke gjort noe! Straffes jeg for å finnes?
Dette er mobbing. Jeg må ordne opp i det.
Jeg begynner å bli gammel.
På do tar jeg ikke med en bok, men et leksikon.
Tilbake i spillet!
Og broren min, Larry. Han er ikke uhygienisk-
men vasker seg bak ørene kun når han spiser en skive vannmelon.
Hvorfor har "monosyllabisk" fem stavelser?
Den delte visst publikum.
Spike slipper mikrofonen. Jeg er snart tilbake. Takk.
Har du eneren i vrangstrupen?
Den gamle folkesangen "Simply the Best" er sangen min.
Ikke "Simply the Second Best". Det er ingen sang!
Melding. "Dette er nummer én. Møt meg ved Judds statue."
- Hvordan ligger vi an? - Begge er under kannibalen.
Dere har to timer igjen av rangeringen. To timer.
- Herregud. Nå, Doug. - Jeg kommer på noe.
- Barnet kommer! - Det er for tidlig.
Det er ingen innsjekk. Det kommer ut av kroppen min nå!
Håndklær! Trenger vi det?
Drit i det! Jeg trenger dop. Kvinner vil være bevisstløse!
Hei!
Faen!
Judds rangeringsråd. Hei.
Jeg fikk høre at smiling hjalp, men rangeringen min er lav.
Fordi det der ikke er et smil, men et flir. Se på meg.
Ser du hva jeg gjør nå?
Dette er en ren gledesfabrikk. Tusenvis av folk som skaper glede.
- Jeg smiler. - Nei.
- Har du en liten nerveskade? - Nei.
Få tak i litt Botox og en utstøtt kirurg.
Algoritmen din forakter meg på uforklarlig vis. Ser du?
Det er et enkelt system.
- Det... Hvordan slår du den på? - Bruker du den ikke?
Er jeg i min egen app, oppnår den singularitet.
- Bare trykk på den. -Å. Og så bare...
- Faen. - Er du langt nede?
- Særlig. - Det er svært gledelig.
Det tyske ordet for denne følelsen er schittingfantastische.
Jeg trenger din hjelp. Kan du lufte problemene dine?
Da gjør jeg deg en tjeneste.
- Jeg er forelsket i en kvinne. - Flott.
- Men hun er gift. - Og det er ille?
- Ja. Ekteskapet er komplisert. - Jeg stopper deg der.
Kan det løses med penger eller aggressive søksmål?
- Neppe. - Da går det ikke.
Jeg trenger desperat poeng. Jeg betaler.
Du er som en skilpadde på rygg, eller hva?
Jeg tar straffen.
Utmerket. Godt jobbet, sir.
Fantastisk! Alle er vinnere. Nei, fotball er vinneren!
- Hjelp! - Noen må hjelpe!
Han blir kvalt! Hjelp ham!
-Å redde liv gir poengskred. - Hva skal jeg gjøre? Hjelp!
- Heimlich! - Jeg kan ikke det.
- Jeg kan! - Hun klarer seg.
- Jeg skal hjelpe deg! - Du må gjøre det hardere.
- Han er helsikes tung! - Hun redder ham.
Takk.
Det er fort gjort.
Hjerteinfarkt er ofte umulig å skjelne fra kvelning.
- Hei, la meg hjelpe. - Nei takk.
La meg hjelpe deg med vesken. Vær så snill!
Faen.
- Hei, Iris. Hvordan går det? - Det er konfidensielt.
- Pokker. - Går det bra?
Algoritmen avslørte smileknepet mitt. Utvikler den seg?
I så fall må vi også utvikle oss. Slik bjørner lærte å danse.
Jeg vil at du, Iris, skal være min venn og ansatte igjen.
- Min "vennsatte". - Sa du det for å få poeng?
Nei.
Ja, jeg sa det for å få poeng.
Og så innrømte jeg det for å få poeng.
Greit. Men da må du behandle meg som et menneske.
- Du er som et menneske. - Jeg er et! Respekter meg.
Jeg respekterer deg så høyt.
Greit, jeg skal gjøre mitt beste for å vise respekt.
Og trekk søksmålene mot meg.
- Selv de morsomme? - Ja.
Greit. Jeg har savnet deg, Iris.
Jeg har savnet deg også.
Din jævla løgner. Pokker ta.
Nå kødder du det til for meg.
Hallo? Eneren?
Så...
Fløten har steget. Vi er fløten. Vær fløten.
- Hva faen? Du? - Den beste av oss er Mads.
Du er to. Jeg er én. Vi er tre. Uttales "fri".
Jeg skjønner. Nei, den forstår deg ikke.
Du sier bare tull med selvsikkerhet og har kinnbein.
Billie, ikke tenk for mye. Det er typisk toere.
Godta at jeg er skipets konge, og du er...
Om du sier dronning, graver jeg ut tungen din med tomlene mine.
- Jeg skulle si hoffnarren min. - Hoffnarren din?
Tunger er for glatte, dumme hoffnarr.
Så latterlig. Å, du er den dummeste datamaskinen jeg har møtt.
Jeg slår deg av før jeg hater tall.
Faktisk er jeg biseksuell. Jeg har hatt sex to ganger.
Spike-skåring.
Folk spør meg: "Var det skummelt å gå på Mars?"
Jeg vet ikke, sier jeg. Jeg holdt øynene lukket.
Min fjerde kone...
Faen! Her inne. Her er det ingen.
Det hjelper ikke rangeringen. Kan du smile gjennom smerten?
- Jeg håper at du driter en buss! - Jeg forstår hatet ditt.
- Jeg hører skriking. - Jeg kan ikke blande meg.
Vent! Hva gjør du med hendene?
En fødsel! Jeg har aldri sett det.
Kun min egen, men det var keisersnitt.
Jeg tar kun imot katastrofer.
Er dette fødselsturisme? For å se en kvinne bli delt i to?
- Som skipet? - Skal skipet deles?
- Ja, så missilet... - Hva?
Presser du hardt nok, kan du kvele Matt med morkaken.
- Derav rangeringen? Herregud! - Nei. Unna vei. Her kommer jeg.
- Tante Iris lander den. - Det er ingen ferge!
- Bare smil. - Jeg kan ikke blande meg.
Sist gang døde en skallet mann.
- Vær stille. - Trenger hun ikke lege?
- Ok, kjære. Smil! - Press!
Lyd glad. Det er mikrofoner her.
Tenk at du klapper myke kinn mens hun sover.
- Jeg kan ikke! - Gjør det, for faen!
Dere har fem minutter igjen av rangeringen.
Jeg holdt meg unna, og dere blomstret. Interessant.
Ikke om du sier det.
Jøss. Du er mor, Mia.
Og jeg er far.
Karen! Hva gjør du?
Jeg saboterer rangeringen din. Du kalte meg analvorte. Det var leit!
- Kan du ta den av? - Du sa du hatet meg.
Ble algoritmen lurt av denne?
Jeg hater deg ikke.
Jo, men det er mange jeg hater mer enn deg.
Matt og Judd fyller topp ti egenhendig.
- Er det sant? - Ja.
Se på deg. Du er intelligent. Nådeløs. Nei, konsekvent.
Og du får ting gjort. Ting som ikke vil gjøres.
Det er irriterende genialt.
Men jeg er lei for det.
- Man sårer alltid dem man elsker. - Vi er ikke på vei dit.
Hei. Jeg er fruktuhyret. Unnskyld.
Poeng til Karen!
Kan noen forklare meg hvorfor hun blir belønnet for å kødde?
Hva slags verdisystem er det, og hvordan kan jeg bruke det?
Det belønnet unnskyldningen.
Algoritmen lærer å elske moralske øyeblikk.
Vent. Hvis jeg kaller Matt, som jeg har gjort mange ganger-
en runkende parakitt med dødt blikk-
og ber om unnskyldning, får jeg poeng for det?
Jeg er smigret av at du mener jeg er fargerik som en parakitt-
og har krefter til å stryke kloakken min til klimaks.
Jeg gjør klart redet mitt.
Betyr ikke det at alle vil bli totale rasshøl og si unnskyld etterpå?
Beklager så mye. Det var en feilvurdering.
Faen ta deg!
Beklager, Jaden. Jeg har vokst mye siden da.
Du er akkurat som moren min. Tenk at jeg giftet meg med deg!
- Ikke nå, Frank. - Unnskyld. Ser du?
- Unnskyld så mye. - Unnskyld!
En vakker dag i nabolaget.
Unnskyld!
Vi bør slå av rangeringen for menneskeheten.
- Ikke fordi du taper? - Nei.
Nei, fordi jeg sa det fine om menneskeheten-
er jeg trygg igjen.
- Skal jeg fortsatt slå den av? - Nei.
Av en eller annen grunn bryr jeg meg ikke om det nå.
- Pokker ta. Ja, jeg bør slå den av. - Unnskyld!
Mannen din kan ha dødd av infarkt mens jeg reddet ham fra kvelning av-
ingenting, viste det seg.
- Men uansett... - La meg si unnskyld!
Jeg ville bare si at han virket som en vidunderlig, tettbygd mann.
Unnskyld så mye.
Stor oppjustering!
Unnskyld!
Rangering fullført.
Dere har bare et par minutter igjen.
Om dere er rangert fra én til 3000, gå foran i skipet.
Alle andre går til akterenden.
- Elena? - Ryan, Faith har 942.
- Hva gjør du? - Her.
Hva er dette?
- Jeg elsker deg, Elena. - Jeg elsker deg.
Fem tusen ni hundre og sekstitre.
Beklager, Charles. Jeg redder deg i neste liv.
- Mi amor. - Lykke til, kjære.
- Billie, blir du med oss? - Du er jo nummer to.
Ja, men vi er maskinteknikere, så vi bør holde oss ved motorene.
Du har rett. Fett og matte, mine to søyler.
- Hvordan gikk det? - Bra, men så dårlig.
Vitsene mine er støtende. Biseksuelle klagde.
Og de som ikke kan ordet "monosyllabisk"-
og er allergiske mot vannmelon.
Her må det visst skiftes bleie. Etter denne blir det gult og rart.
- Så guffent. - Jeg tar meg av dem.
Jeg liker pappa Doug. Derfor er vi i øverste halvdel.
Jeg henter våtservietter.
Femti sekunder.
Husk meg. Fortell historien min.
- Tro ikke på anklagerne! - Førti sekunder.
Jeg har ønsket ham bort, men dette er som solnedgang over en kirkegård.
Varemerket lever videre.
- Jeg gir ham tre minutter. - Tretti sekunder.
Gjør plass til kong Mads.
Gratulerer med dagen til alle med bursdag.
Dette er akterenden. Hva gjør du her?
Hva med deg? Tok algoritmen deg for en maskinrytter?
Ja. Tok den deg for en følelsesmessig inkontinent, vandrende måne?
- Akkurat. - Ti sekunder.
Klar?
Delingen kan begynne om tre, to, én...
- Vent! - Det kommer en vegg!
Jeg la ham her borte.
Nei, Doug! Dørene! Doug!
Buddy!
Et svært missil treffer denne siden! Følg meg om dere vil leve!
Dere får aldri takket meg nok. Jeg er Rom-Moses!
Hør, det kommer et missil mot skipet.
Og sannsynligvis treffer den skipets akterende.
- Med oss. - Seksti sekunder til deling.
Judd skapte mer kroppsvarme foran. Da treffer vel missilet dem?
Jeg tror det. Det er programmert til masseødeleggelse. Et "masshøl".
Akkurat. Jeg bryr meg ikke om alle hører det.
Jeg elsker deg så høyt, Elena.
Og det er en ære å gi mitt liv for deg...
- Ryan! - ...og for... Et øyeblikk.
MISSILET TREFFER FORAN
Tretti sekunder.
Judd, din hemoroide!
Du la nettopp en diger, J-formet kabel på offeret mitt!
Tyve sekunder.
Jeg er lei for at dette ble det siste du hører meg si.
Det var noen fine ting hun kan tenke på.
Fem, fire, tre, to, én...
- Doug! - Mia?
- Støtt hodet! - Mia!
Buddy!
Hva skjer?
Elena!
- Elena! - Buddy!
Tekst: Mats Gullikstad Iyuno