- Jaha, brinna eller svälta? - Vad skönt att man får välja.
Jag föredrog när valet stod mellan kyckling och fisk.
Ursäkta, är vi på väg in i solen? Cancerfabriken gjord av lava?
Vi ska inte in i solen - bara väldigt nära den.
Prepositionerna är inte det viktiga!
Solen struntar i grammatik. Vad sägs om en reversering?
- Det skulle lägga på flera år. - Till ett högt mentalt pris.
- Och handdukarna skulle ta slut. - Magneter, då?
Har farkosten stora magneter vi kan använda?
- Hur skulle magneter hjälpa? - Jag vet inte.
- De kanske kan stöta bort värme. - Du har rätt. De stöter bort värme.
Det är därför folk på stranden fläktar sig med magnetjävlar!
Om Billie är så här upprörd...
- Jag är inte upprörd. - Jo.
Du är elak och dina ögon vibrerar.
Ja, på grund av det här jävla lyset. Kan vi stänga av det?
Det är som att vara inne i en koreansk spelautomat.
Hur kan vi råka flyga in i solen? Den jäveln är ju enorm.
Jag tänker inte dö i dag.
Jag har blockerat den eldiga skiten med ett ynka parasoll på stranden.
Jag besegrade den då och jag ska besegra den igen.
Jag kommer att dö i ett bubbelbad omgiven av horor när jag själv vill.
Förstår ni det? Förstår ni det?!
När han brinner upp kommer hans aska att föra oväsen.
Farkosten är isolerad. Om vi flyttar alla till styrbord sida-
som är den svalare sidan, då kanske vi klarar oss.
Okej, här är planen:
Åt helvete med magneter! Vi kör på din plan.
Den här vägen. Ni får gärna jogga lite lätt.
Om du är en av dem vars lemmar alltid är kalla-
så är det din turdag i dag.
- Rav, du är jätteduktig. - Som vad?
Infösare till en utplåning.
- Har du provat positivt tänkande? - Nej, och nu får jag aldrig göra det.
Herregud. Har han en polotröja i ylle? Allvarligt.
Ta av dig polotröjan, dumskalle.
Okej, allihop, nu sätter vi fart. Jag har hittat... Där är Charles.
Kapten Otrolig och hans fantastiska dagseende.
Jag hittade ett hörn i kasinot där du kan gömma dig.
- Jag ljög om deras ålder. - Raf! Snyggt fångat.
- Ja, snyggt fångat. - Behöver vi tandborstarna?
- Jag hittar dem inte. - Jag har packat ner dem.
Bra där. Ska vi ta med din årets pappa-mugg?
Ledsen att jag stör i kärleksromanen, men vi har bråttom utav helvete.
- Förlåt för "helvete". - Jag borde berättat om Charles.
Nej, det är lugnt. Jag visste bara inte att han skulle vara i rummet.
-Är ni två...? - Vi är väldigt åtskilda.
- Jag hittar inte mina skor. - Jag hjälper dig leta.
- Vi har ingen gnista. Bara... - Ständig förbittring.
Det finns mer kemi mellan oss än mellan mig och henne.
Det där lät lite skumt.
Men du klär i uniformen. Den förlänger din hals.
Jaha, tack.
Nu går vi innan vi kokar ihjäl.
Grillas ihjäl, snarare. Det är torr värme.
Jag önskar verkligen att jag hade läsken kvar.
Låt mig beskriva den för dig.
Den var så kall att den var blöt på utsidan.
- Hämta en utvändigt blöt läsk åt mig. - Ja, chefen.
Hej. Förlåt att jag stör i paniken.
Jag vill bara överleva solen. Det är väl inte för mycket begärt?
Jag vill att du gör en övning med mig.
Herman Judd, är du rädd för döden?
- Ja. Mycket rädd. Vinner jag? - Nej.
Du måste säga nej när jag frågar. Är du rädd för döden?
- Nej? - Okej, men när du säger nej...
...måste du tro på det. Är du rädd för tupplurar?
Nej, jag älskar tupplurar.
Ja, och döden är bara en enda lång, vacker tupplur.
- Så är du rädd för tupplurar? - Nej.
- Långa tupplurar? - Nej.
-Är du rädd för döden? - Nej. Vänta...
Grattis. Du är redo att dö.
-Är jag? - Ja.
Varje stjärna är en dröm.
- Tror du på det, Iris? - Vi drömmer som vi lever - ensamma.
Fast här drömmer vi tillsammans.
Jag behöver en ny soffa. Jag sprutade över hela den här.
Vi ska analysera nya "Avenue 5".
- Dessutom: Har fåglar känslor? - Svartsjuka?
Och vi ska ranka världens åtta viktigaste infinitypooler.
- Vad är "infinity"? - Vänta, vänta, vänta...
Vi har nyheter som får en att skita på sig.
Dags för "Du borde bry dig om vaaad?"
Riktiga Avenue 5 flyger rakt mot solen.
Det är obekräftat.
Nu bekräftar jag det. - Hallå, var är ni?
Reaktioner, tack!
Inget - jag upprepar: inget - är hetare än solen.
- Det här är allvarligt. - Ja. Tack, Gimpymanhand.
Solen består av gas. De kanske flyger igenom den. Vetenskap.
Okej, allihop, nu fortsätter vi.
Sir! Det svänger, men det är olämpligt.
Ni kanske inte hörde. Vi håller på att utrymma.
- Nej, jag går ingenstans. - Vi flyger förbi solen!
Och den är ökänt varm så här års.
- Skitsnack. Jag blir inte varm. -Är det nåt problem?
Nej, eller... jo. Men han ska gå nu.
Nej, jag stannar här. Ni får släpa ut mig härifrån.
Okej... Du är ensam, och vi är två.
Jag är bara observatör.
- Men gör som han säger, Gary. - Ja.
Om det blir skarpt läge... då knuffar jag.
Okej, visst. Knuffa mig.
Nu kör vi!
- Kom igen, knuffa mig. - Låt bli.
- Jag är så här nära! - Hörde du? Hans accent är borta.
Det betyder att han håller på att tappa fattningen.
De kallar honom Cockney Ripper.
Han kommer äta dig till brunch. Ha dina ballar som manschettknappar.
- Den lossnar inte! - Du måste gå till honom.
Vill du att jag ska göra det här? För jag gör det.
- Kom igen... - Tvinga mig inte att fråga igen.
- Jag har rejält med skum. - Visst!
- Jag skummar dig! - Fan ta er. Jag skulle ändå gå.
Jag ska...!
Matt, jag kramade avtryckaren...!
Vi flyger in i soljäveln och brandsläckarna funkar inte!
Ja, det är en miss.
Här tar vi tillfälligt skydd. Hitta plats.
Houston, vi har en gravid, så gör plats för min avkomma.
Åh, grattis.
- Hur långt gången är du? - Fem månader.
Nej, det var fyra månader sen vi blev ihop igen.
För fem månader sen var du med den skandinaviska sexleksaken.
Ja, jag minns knappt hans namn.
- Mads. - Mads! Just det, det var Mads.
- Jag fixar det. - Tack, Kristus.
Om vi överlever ska vi döpa barnet till Tack Kristus.
- Nej. Clarence. - Clarence?
Jag gillar det. "Clarence, det är inte din macka."
Välkommen, mr Judd. Det är en ära att vara din rumskompis.
Nöjet är mitt - och ditt.
Finns det toalett här, eller är det här även toalett?
- Den är här inne. - Toppen.
Jag paxar den. Du kan tvätta dig i köket.
Det finns ju inget kök.
De här är suveräna. Judd Brands premiumlakan.
Har du medhjälpare som gör allt åt dig? Vad häftigt.
Nej, de är bara här för att ta en kula för mig.
Jag fixar det. Som alltid. Stick härifrån, tjockskalle.
Håll vakt utanför!
Jag hjälper dig. Jag kan sjukhusbädda.
Mamma var en väldigt strikt psykiatrisköterska.
Jag kan ta oss ur det här. Jag klarar det här.
Kom igen, Billie. Visst kan jag ta oss ur det här?
Absolut. Vilken astronaut har inte dansat i Cirque du Soleil?
Vi grejar det här.
Ålarna. Ålarna!
De tål inte extrem hetta. Vi måste flytta på dem.
- Jaz, vi måste flytta på dem! - Det här är kört. - Jag kommer!
Ta fyra eller fem ålar i varje hink. Ge dem lite mat.
- Firesnake börjar bli sprallig. - Har du döpt dem?
Ja. Firesnake, Eel Diamond. Hefner.
Hefner passar. Det är som att se ett gäng inälvor ha en orgie.
Jag behöver en hink! Okej, allihopa, åla på.
Det var vår topplista med sex film- stjärnor som ser ut som advokater.
-Älskar hostningen. - Läget, Dawn Dogs?
Iris Kimura är tillbaka.
Snurra igång henne!
- Jaha, Avenue 5 och solen... - Stämning.
- Inte så långt mellan, va? Berätta. - Ja, berätta.
Galna tider, eller hur? Det är ett känsligt läge.
Därför behöver vi tittare som du, Plankboy-
som fortsätter att be och sätta press på regeringen.
Gillar, älskar inte. Vår nästa gästs syster dog ombord på farkosten.
Det är Zara!
Snurra igång henne!
Oj, Frank, du har skaffat mig vänner att leka med.
Människor känns och doftar så gott.
- Karen. - Kalla mig inte Karen.
Du svalt mig på mänsklig kontakt och just nu är jag rabiat. Okej?
Vem vill ha en yoghurtglass? Där.
Pinnen är en tandborste, och det är bra.
-Är det inte toppen? - Du, Frank.
Jag tittar på programmet med polarna. Vi kallar oss Frankfurters.
Jag älskar det!
Vad gulligt! Frank är ju lite som en korv.
Välsmakande, men man vet inte vad han är full av.
Du gör dem upprörda. Kan du släppa det?
Jaså? Ska jag släppa det?
Att du gömde mig här likt ett heroinpaket i en fånges bak?
Ska jag släppa det, Frank? Dina fans lär vilja veta allt om det.
Hörni, känn er som hemma-
för jag har massor att prata med er om.
Jag kan titta på de här slemmiga jävlarna hela dagen.
Ta upp den! Stoppa den i munnen om det behövs.
Okej, lugna er. Nu hittar vi rytmen.
Ja, hitta rytmen. Hitta rytmen.
Så Zara, din syster Sarah dog i rymden?
- Ja. - Det måste suga.
Det suger kuk. Hela tiden. Ja, verkligen.
Hela veckan har vi ställt frågan: Saknar vi de döda?
- Nej. - Gör du?
Min döda syster? Gud, ja.
Eftersom hon dog i rymden-
kan jag inte titta upp mot himlen, bara framåt eller neråt.
Vilket jävla dilemma.
Min döda syster och Eyeball, som min döda syster kallade henne-
hade en nära relation. De var riktigt tajta.
De gjorde sånt som att prata om pojkar.
De busringde till rumsbetjäningen och gjorde fåniga röster-
och fick varandra att skratta och skratta och skratta.
Vi saknar henne sjukt mycket. Eller hur, Eyeball?
- Ja. - Så mycket kärlek för Zara här.
Du anar inte hur mycket... jag minns henne.
Gråt inte, för då börjar jag.
-Åh! - Zara är mycket coolare än Irene.
- Varför sitter hon så konstigt? - Tre fel där, Sonny Sideburns.
Hon är inte coolare, jag heter Iris, och det tredje har jag redan glömt.
Vi ska prata mer med Zara om relationen med systern...
- ...Sarah, som är död. - Ska jag tillbaka?
- Zara, kom. - Vem är hon?
- Döda Sarah. - Ja.
Vi hade så mycket gemensamt. Det var läskigt.
Jag är skådis, hon var handmodell. Vi gillade skinka båda två.
Använd resterande medel för att köpa tv-programmet "Avenue 5"...
Vad fan det nu heter. Köp allt. Jag bryr mig inte.
Fort till andra sidan farkosten!
Tänk svala tankar, allihop.
Glaciärer, konståkare, Skottland...
Mammor.
Möt mig i Judds nya hytt om fem minuter.
Jag har hittat nåt intressant.
Det finns en långsmal tunnel som tvättpersonalen använder.
Råttlinjen.
Stinker som fan, men akustiken är otrolig.
Ja, men det är 12 grader svalare där än på resten av skeppet.
Jag självreglerar min temperatur, men jag är taggad.
Ska vi bara klämma in alla där?
Nej. Den rymmer max 300 personer. Vi måste få in ålarna också.
Tack och lov att jag inte log. Det hade varit bortslösat.
Lugn, 300 räcker för oss alla, plus några lockbeten-
om folk försöker döda oss när vi flyr.
Nej, nej. Det är barn, sjuka och gamla.
- Eller hur? - Ja.
Och de enda överlevande blir de orkeslösa och de unga.
Vi passar inte i nån av grupperna.
Och vi... ska väl också dit? Ska vi inte det?
Jag menar...
Jag har alltid trott att det skulle låta när man slog i botten.
Men tydligen inte.
Herregud, jag är så varm.
Skulle jag föda skulle det behövas ugnsvantar för att få ut barnet.
Du sa att du var gravid i femte månaden.
Jag kan svära på att det är fjärde.
Älskar du mig, Doug?
- Det är lugnt. Det är ingen fälla. - I så fall ja.
- Jag måste berätta en sak. - Vänta. - Spike.
- Va? Nej. - Spike, kom hit.
Vad händer? Ingen berättar nåt.
Det är för att de är ingen.
Hur mår vår första familj?
Vet du vad, Spike? Om vattnet skulle gå-
skulle det bara vara ett moln av ånga.
Inte på min matta.
Jag skojar. Det är inte min matta.
Jag har hittat en bra plats åt er.
- Kom med. - Hör upp, allihop.
Vi har hittat en liten sval plats på däck ett.
Vi ger prioritet åt... 300...passagerare...
Jag är förvånad över att de lät dig komma så långt.
Då sa kapten Ryan till mig: "Karen..."
"Du påminner mig om en stor katt som vaktar en egyptisk grav."
Det finns en sval tunnel på andra sidan farkosten!
Hej då, Karen.
Älskling, hörde du? Det finns en sval tunnel!
Det känns som om mina bröstvårtor svettas bort.
De glider ner längs bröstet. Älskling!
Frank, om jag ska gå ut för första gången på fem månader-
ska jag vara klädd för att döda.
Uppdatera mig var trettionde minut. Nej, var femte minut.
Rullande nyheter, inga utrop.
Är det här kontrollrummet? Ni ser ut att sälja andelslägenheter.
Avenue 5 och solen är nerprioriterat i dag.
Vad kan vara viktigare än solen? Allt kretsar ju kring den.
Iris, jag har många bollar i luften. Akta fötterna!
Bara den viktigaste personalen! Högsta hönset är på väg in!
Förlåt, förlåt.
Jag hatar att bli räddad först. Det är företagets policy.
Jag ska rösta emot det vid nästa årsmöte.
Åh, Mads. Mads.
Det här är farväl. Eller är det adios? Auf Wiedersehen?
- Jag vet inte var du kommer ifrån. - Fimpar du mig? Jag hoppades ju...
Hopp? Du måste begrava den jäveln vid födseln.
Annars finner du aldrig sann lycka. Nej, det är skitsnack.
Har nån sagt till dig att du är en lögnaktig falsk pandaröv?
Inte exakt med de orden, men på ett ungefär.
Frank, inte så hårt!
- Jag är inte din gisslan längre. - Det är inte jag.
Förlåt, jag antog att den klibbiga handen var min mans.
Väntar du på att bli uppropad? Sätt fart!
Vi vill inte ha pocherade Frank. Älskar dig, kompis!
Håll i er. Eller borde jag säga "häll i er"?
Ledsen. Frank tillhör de viktiga.
Snälla. Han gör pannkakor av handdukar.
- Kan du... - Karen!
Frank, ut! För jag älskar dig!
Kvinnor och barn först, eller hur?
- Den här damen är både och. - Visst.
- Bara mamman. - Va? Toppen. Jag fattar.
Bara mitt genetiska material klarar sig.
Apropå det, Doug... Det finns en risk att barnet inte är bara ditt.
Bara? Det är väl allt eller inget som gäller.
Fel tillfälle, men om vi dör... De stänger dörrarna. Jag måste gå!
- Mia! - Jag kände inte min pappa heller.
- Det tog mig inte alls hårt. - Det är snart fullt.
Det kanske inte finns plats åt alla.
Du får ta platsen. Du har mer joie de vivre.
Nej. Då bränns du levande, och det är det värsta sättet att brännas på.
- Jag var som bäst i high school. - Ta hand om dig!
Gör plats! Det är er kapten som skriker!
- Gör plats! - Svär åt dem.
Det här är ingen Disneyland-kö. Flytta, för fan!
Jag fattar, din skitstövel.
Först kastar du ut oss, och nu lämnar du skutan.
Nej, jag ska ju längre in i den.
Ryan! Ryan!
- Elena, här borta! - Ta barnen.
- Du måste ta barnen. - Ja, självklart.
- Kapten, vi börjar få ont om plats. - Okej. Räknas två barn som en vuxen?
- Ska vi gå efter vikt? - Nej, mänsklighet.
- Ni får inte sära på dem. - Har jag nån talan här?
- Dörren stängs om tio sekunder. - Ta dem!
Okej. Jag är kapten! Ungar, ta min hand. Kom nu.
Jag älskar er båda.
Hur kunde jag lämna Karen att dö? Hon kommer att vara så förbannad.
Förhoppningsvis dör hon inte, men gör hon det kan det öka din popularitet.
- Låt bli. - Jag säger bara...
...att det finns en ljus sida. En solsida.
Fan! Varför hånar språket oss?
Mia? Mia. Mia!
Doug? Doug, hur tog du dig in?
Jag kröp under nåns ben som en mask.
- Vad menar du med "inte mitt barn"? - Va? Vad sa du?
Vems vad?
Han sa: "Vad menar du med att det kanske inte är mitt barn?"
Herregud, vi är på väg att bli torkat kött...
- ...och du vill prata om dna? - Va?
Dna. Sperma.
Ja, snälla, skrik mer om sperma.
- Snälla. - Min fertilitet är inte problemet!
Va?!
Min... hans... fertilitet är inte problemet.
Han sa "min", det vill säga hans, alltså Dougs...
- Det räcker, Margaret. - Skicka ålarna vidare.
Titta inte. Jag tittade. Varför?!
Var försiktiga med dem Deras sekret är mer värdefullt än era själar.
- Charles, va? - Ja.
Föredrar du Charlie, Chuck eller...?
- Bara Charles. - Charles.
EN TIMME FRÅN NÄRKONTAKT MED SOLEN
- Det här är George, Jr... - Ja, ja, ja.
- Det är för varmt för småprat. - Ursäkta mig. Ursäkta mig.
Du, Elena...
Du känner inte mig, men kapten Ryan har väl nämnt mig.
Första delen stämmer. Jag känner inte dig.
Jaså, han har inte gjort det. Vad försöker han dölja?
Om Judd tror att vi är rumskompisar efter att han lämnade mig här...
- ...ska jag skita på hans lakan. - Sätt dig ner.
- Och efter det... - Håll tyst.
- Det här kommer att gå illa. - Det där är hans huvud.
- Nån måste ta kommandot. - Du har rätt.
- Sen ska jag... - Nej, jag menade inte dig.
Får jag be om er uppmärksamhet?
Jag vet att ni historiskt sett har reagerat när folk skrikit-
"lyssna, idioter!" och sånt. Men jag är inte den typen.
Gillar ni mig bättre så här? Va?!
Ska jag vara Papa Loco?
Om alla bara blundar... - Brian, blunda för fan!
Jag kommer att skrika er till ro. Förstått?
Hör upp, allihop. Om 60 sekunder passerar vi apex-
och tar vi oss igenom det kanske vi klarar oss.
Annars ses vi i nästa liv.
Vem försöker jag lura? Det finns inget nästa liv. Det här är slutet.
Så lycka till, allihop. Herregud, som om jag tror på lyckan.
Absolut inte. Det är bara... Jag ska sluta prata nu.
Jag borde ha slutat tidigare. Förlåt.
Det här är alltså döden.
Varför dröjde du så länge?
Föreställ er fridfulla saker.
Ljuset som strilar genom löven, en bäck som porlar nyckfullt.
Titta, en igelkott är framme!
Vilken oväntad fröjd.
Två lönnträd rör vid varandra!
Åh, där är en pumpa!
Döden är bara en lång, vacker jävla tupplur!
Vi har passerat perihelium. Herregud. Det sjunker.
Temperaturen sjunker! Vi klarade det. Den här skitfarkosten har räddat oss!
Du kanske skrämmer vampyrer, men mig skrämmer du inte, solen.
De är alla hjältar nu.
Vi måste utnyttja energin. Vad gör vi nu?
Samma som förut. Vi tittar på och väntar.
Gammalt referensnummer. Fixa ett nytt.
Jag köpte precis ett tv-program för att öka medvetenheten.
Så kan du åtminstone låtsas bry dig?
Verkar jag vara intresserad av hur saker och ting ser ut?
Om du inte har ett ton litium i väskan...
- ...så är vi klara här, förstått? - Litium?
- Varför är litium så viktigt för dig? - Det är det inte.
- Det är ett överskattat element. - Vänta...
Varför litium?
Okej, allihop, det värsta är över.
- Om vi inte öppnar och hittar... - Lik. Vi kanske hittar lik.
Lik! Det kan finnas lik överallt!
Det ser bra ut. Allt ser bra ut!
- Halleluja - provisoriskt. - Råttorna är tillbaka!
Gillade ni akustiken, råttor?
Jag ska lugna din oro om ett ögonblick. - Elena...
Kom igen. Vi måste tillbaka med ålarna.
- Jag vet inte vad som hände. Det... - Vi var här ute och du var där inne.
Vad tråkigt att det förvirrar dig.
Jag sträckte mig efter en väska i tron att det var ena barnet.
- Så var det jag. - Varför följde du med honom?
För att han drog i mig. Han klämde verkligen åt min axel.
Jag bör nog få den undersökt.
Åh! Tack gode Gud att du inte är stekt!
Frank, jag var rädd att ditt huvud var för stort för att få ut.
Du lämnade mig att dö ensam, och nu är rollerna ombytta-
och du är död för mig.
Du är inte bara en jävel, du är en superjävel.
Var kommer all din ilska ifrån?
Hade du verkligen velat ha mig här ute?
På sätt och vis räddade jag din bäste vän: mig.
- Du sa att du älskar oss båda. - Råttan, har du några kommentarer?
- Tack, Matt. - Det var i stundens hetta.
- Ni minns väl hettan? - Vi är alltså alla förvirrade.
Mia? Mia!
Ska du och Ryan bråka som du och pappa?
Nej, nej, nej.
Vi bråkar inte. Vi har inte energin.
Vi överlevde solen! Vi överlever ett allvarligt samtal.
Men först ska jag tala till passagerarna.
Visst.
Det ögonblicket är förbi.
De vetenskapliga siffrorna är för höga, kapten.
Märkligt nog känner jag, att hur jag än försöker föreställa mig rymden-
så är det i slutändan den som föreställer sig mig.
Bara två saker är gränslösa: fantasin och rymden.
Sluta prata, skådespelare.
Som er nya chef vill jag säga att ni alla gör ett okej jobb.
- Så kul att... - Du måste bättra på din hållning.
Det här är ingen jacuzzi.
En snabb fråga... Trevligt att träffas. Vad är klockan?
Hon är 16.18.
Nej, nej. I scenen vi filmar.
Det är svårt att veta vad klockan är. Rymden är alltid så mörk.
Så mörk.
Jag tror att i den här scenen är klockan 16.18.
Vilket sammanträffande.
Det här är Zara. Hon spelar den nya vetenskapsofficeren Sarah.
Bara så att ni vet, bruden som fick jobbet är där borta.
Hon heter Zara. Jag heter Sarah.
Fattar ni?
- Sarah. - Bra.
Folk gillar henne. Oklart varför. Bryr mig inte.
Hon ger oss profil, så hon är seriens stjärna nu.
Hallå? Ska jag få en stol?
Jag är ingen diva, men jag står här som ett jävla plommon. Hallå?
Du får sparken. Ut härifrån.
Tack så mycket, men städa ur trailern.
Färgstark.
Jag avskyr det hos människor.
Text: Fredrik Ringstedt-Axberg Iyuno-SDI Group