- Brenne opp eller sulte i hjel? - Det er godt å ha valget.
Jeg liker bedre "kylling eller fisk".
Så vi kjører inn i solen, den gule kreftreaktoren?
Ikke inn i, bare rett forbi.
- Preposisjonen er uviktig. - Solen blåser i grammatikk.
Hva med bremserakettene?
- Det forlenger reisen med år. - Og vi går tomme for håndklær.
Har ikke skipet store magneter vi kan bruke?
- Hvordan skulle det fungere? - Kanskje de støter vekk varme.
Du har rett! Derfor kjøler folk seg ned med magneter på stranden.
Hvis Billie har panikk...
- Jeg har ikke det. - Du er slem, og blikket dirrer.
På grunn av disse pokkers lampene! Det er som en koreansk spilleautomat.
Hvordan klarte vi å sette kursen mot solen?
Det er en diger jævel!
Jeg nekter å dø i dag.
Jeg har klart å blokkere den med en enkel parasoll.
Jeg kan slå den igjen.
Jeg skal dø i et boblebad med prostituerte når jeg selv vil.
Fatter dere det?!
Selv asken hans vil bråke.
Greit, skipet er isolert.
Om vi flytter folk til styrbord side, som er kaldere, kan det gå bra.
Her er planen: Drit i magneter! Vi følger din plan.
Denne veien! Gjerne lett jogging.
Om dere alltid er frosne, har dere flaks i dag.
- Rav, du er flink. - Dørvakt til en utryddelse?
- Har du prøvd å tenke positivt? - Nei, og det er for sent.
Herregud, bruker han en høyhalset ullgenser?
Ta av genseren, tulling!
Kom igjen, folkens. Dere får... Charles.
- Superhelten og klarsynet hans. - Dere får gjemme dere i kasinoet.
- Jeg løy om alderen. - Raf, godt mottak.
- Ja, godt mottak. - Hvor er tannbørstene?
- Jeg har pakket dem. - Bra, årets far.
En fin Jane Austen-historie, men vi må være brennkvikke.
- Beklager. - Jeg skulle ha nevnt Charles.
Nei, det går bra. Jeg visste ikke at han var her.
- Er dere... - Veldig atskilt.
- Hvor er skoene mine? - Jeg hjelper deg.
- Det ingen gnist mellom oss. - Konstant avsky.
Det er bedre kjemi mellom oss to.
Det lød rart. Men du ser godt ut i uniform.
Vel, takk.
Vi går før vi blir kokt i hjel. Eller rettere sagt stekt.
Jeg skulle hatt en brus nå.
La meg beskrive den. Den var fuktig på utsiden.
- Hent en utvendig våt brus. - Ja, sjef.
Beklager at jeg avbryter.
Jeg vil bare overleve sola. Er det for mye å be om?
Gjør en øvelse med meg.
- Herman Judd, er du redd for å dø? - Ja, veldig. Vinner jeg?
Du må svare nei. Er du redd for å dø?
- Nei? - Si det som om du mener det.
- Er du redd for å ta en blund? - Nei, jeg elsker det.
Døden er bare en lang, flott blund.
- Er du redd for lange blunder? - Nei.
- Er du redd for å dø? - Nei. Vent.
- Gratulerer, du er klar for å dø. - Er det sant?
Hver stjerne er en drøm.
- Tror du på det, Iris? - Vi drømmer som vi lever: alene.
Men her drømmer vi sammen.
Jeg trenger ny sofa. Jeg har sølt ned denne.
Vi skal prate om nyeste "Avenue 5". Og har fugler følelser?
Og vi skal liste opp verdens beste evighetsbassenger.
Hva er evighet?
Vi har nyheter som får dere til å drite på dere.
Det er tid for: "Hva skjer?"
Den ekte Avenue 5 flyr mot solen.
Ubekreftet, men jeg bekrefter det. Folkens, hvor er dere?
- Gi meg reaksjoner. - Ingenting er varmere enn solen.
- Dette er alvorlig. - Takk.
Solen er av gass. De kan kjøre gjennom den.
Kom igjen, alle sammen.
Sir! Det er tøft, men upassende. Vi evakuerer her.
- Jeg blir her. - Solen er veldig varm nå.
- Jeg blir ikke varm. - Er det noe galt?
- Nei. Jo, han vil ikke gå ut. - Dere må slepe meg ut.
Du er én, mens vi er to stykker.
Jeg er bare observatør. Gary, gjør som han sier.
Jeg bruker makt om jeg må.
Greit. Brukt makt.
La kampen starte!
- Kom igjen. - Ikke tving meg til dette!
Aksenten forsvant. Det betyr at han er sint.
Cockney-morderen, kaller de ham.
Han vil bruke ballene dine som mansjetter.
- Den sitter fast! - Du må gå bort.
Skal jeg bruke denne? Ikke få meg til å spørre igjen!
- Jeg skummer deg ned! - Faen ta dere. Jeg går.
Jeg skal...
Jeg utløste den jo!
Vi flyr inn i solen, men slukkerne virker ikke!
En glipp.
Dette er midlertidig.
Houston, vi har en gravid. Gi plass.
- Gratulerer! Hvor langt på vei? - Fem måneder.
Vi har bare vært sammen igjen i fire.
- Før det var du med den skandinaven. - Jeg husker knapt navnet hans.
- Mads. - Det stemmer.
- Jeg ordner det. - Gudskjelov.
- Det kan barnet hete om vi overlever. - Det skal hete Clarence.
Jeg liker det. "Clarence, ikke spis den skiva."
Velkommen, Mr. Judd. Det er en ære å dele rom.
Gleden er på vår side.
- Er det bad her? - Der inne.
- Jeg tar det. Du kan bruke kjøkkenet. - Vi har ikke kjøkken.
Disse er gode. Offisielle Judd-sengeklær.
- Har du hjelpere? Så stilig. - Nei, de er livvaktene mine.
Jeg ordner det. Ut med deg.
Stå vakt utenfor!
Jeg er god til å re opp. Mamma var streng psykiatrisk pleier.
Jeg kan få oss ut av dette. Kom igjen, Billie.
Ja, alle astronauter har da danset i "Cirque du Soleil".
Dette klarer vi.
Ålene. De tåler ikke høy varme. Vi må flytte dem!
- Kom! - Jeg tror ikke vi klarer det.
Fem åler per bøtte. Kom igjen!
- Firesnake er leken. - Har du gitt dem navn?
Ja. Firesnake, Eel Diamond, Hefner...
Det er som å se på en innvollsorgie.
- Jeg trenger en bøtte! - Alle til ålene!
Det var topp seks filmstjerner som ser ut som advokater.
- Jeg elsker hosten. - Iris Kamura er tilbake.
Snurr henne!
- Altså, Avenue 5 og solen. - Rettssak.
- Ikke så langt unna? Spytt ut. - Sprø tider, eller hva?
Det er en vanskelig situasjon. Derfor må seere som "Plankboy"-
be myndighetene om en redningsplan.
Liker det. Her er neste gjest: Søsteren døde på skipet.
Det er Zara!
Snurr henne!
Frank, du har hentet lekekamerater til meg.
Kjære vene, mennesker føles og lukter altså så godt.
- Karen. - Ikke prøv deg.
Du sulteforet meg på sosial kontakt, og nå fråder jeg.
Yoghurtis? Vær så god. Pinnen er en tannbørste.
- Så flott. - Frank, jeg og vennene ser på.
- Vi kaller oss "Frankfurterne". - Jeg elsker det.
Søtt, Frank er jo som en pølse. God, men fylt med det meste.
- Kan du la dette ligge? - Skal jeg det?
At du gjemte meg her som heroin i rumpa til en fange?
Skal jeg la det ligge? Fansen din vil sikkert vite om det.
Føl dere som hjemme, for jeg har mye å fortelle dere.
Jeg kan se på slimålene hele dagen.
Ta den opp! I munnen om nødvendig.
- Rolig. Finn rytmen. - Ja, finn rytmen.
Altså, Zara... Søsteren din, Sarah, døde i rommet?
- Ja. - Det suger sikkert.
Det suger skikkelig. Hele tiden.
Vi har spurt folk: Savner vi virkelig de døde?
- Gjør du? - Min døde søster? Ja visst.
Jeg kan ikke se på himmelen, for den minner om henne.
- Jeg kan bare se fremover eller ned. - For et dilemma.
Min søster og "Eyeball", som hun kalte henne-
hadde et svært godt forhold.
De pratet om gutter og tulleringte til romsørvis.
De fikk hverandre til å le. Vi savner henne, ikke sant?
Kjærlighet til Zara.
Du aner ikke hvor godt jeg minnes henne.
Ikke gråt, for da åpnes kranen.
Zara er kulere enn Irene. Hvorfor sitter hun rart?
Det var tre feil.
Hun er ikke kulere, jeg heter Iris, og det tredje glemte jeg.
Vi prater mer med Zara om forholdet til søsteren.
- Som er død. - Kommer jeg tilbake?
- Zara, her er jeg. - Hvem er hun?
Vi hadde så sprøtt mye felles.
Jeg er skuespiller, hun håndmodell. Vi likte skinke.
Kjøp opp "Avenue 5"-serien. Jeg gir blaffen i prisen.
Til den andre siden av skipet! Tenk på noe kaldt.
Isbreer, skøyteløpere, Skottland...
Mødre.
Møt meg på Judds nye lugar. Jeg fant noe interessant.
Det er en lang, smal tunnel som vaskepersonalet bruker.
Rottegangen. Lukter stramt, men for en akustikk.
Det er 12 grader kaldere der enn på resten av skipet.
Jeg regulerer tempen selv, men spennende.
- Kan vi skyfle alle inn dit? - Nei, maks 300.
Og vi må få plass til ålene.
Godt at jeg ikke kastet bort et smil.
Det er nok til oss og lokkeduer i tilfelle noen vil drepe oss.
Nei, det blir barn, syke og eldre. Eller hva?
Så de overlevende vil være syke og unge.
Det er ingen av oss. Men vi skal vel også være med?
Jeg mener...
Jeg trodde at det kom en lyd når man når bunnen, men nei.
Herregud, så varm jeg er. Ungen må tas imot med grytevotter.
Du sa du var fem måneder på vei. Jeg trodde det var fire.
Doug, elsker du meg?
- Det er ingen felle. - I så fall ja.
- Jeg må si deg noe. - Vent. Spike, kom hit!
- Hva foregår? Ingen sier noe. - Fordi de ikke er noen.
- Hvordan har den første familien det? - Om vannet gikk, hadde det fordampet.
Ikke på teppet mitt. Jeg tuller. Det er ikke mitt.
Jeg har funnet en god plass til dere.
Hør, alle sammen.
Vi har funnet et kjølig sted på første dekk.
Vi åpner opp for 300 passasjerer.
Tenkt at de lot deg si såpass.
Så sa kaptein Ryan: "Karen, du minner meg om"-
"den katten som vokter egyptiske gravkamre."
Det er en kjølig tunnel på den andre siden!
Ha det, Karen.
Kjære, hørte du det?
Herregud, det føles som om brystvortene renner av meg.
Frank, det er fem måneder siden sist. Jeg pynter meg til fest.
Oppdater meg hver halvtime. Nei, fortløpende.
Er dette sentralen din? Er du timeshare-selger?
- Avenue 5 er det nest viktigste. - Hva er viktigere enn det?
Jeg sjonglerer porselen. Pass på!
Du står ikke på listen. Kun nøkkelpersonell. Bossen kommer!
Unnskyld meg. Jeg hater å bli reddet først.
Jeg skal stemme mot det neste generalforsamling.
Å, Mads...
Dette er farvel. Auf wiedersehen?
- Jeg aner ikke hvor du er fra. - Hva? Jeg håpet...
Håp? Det må du slutte med. Ellers blir du aldri lykkelig.
Nei, det er sprøyt.
Har noen sagt at du er et løgnaktig pandarasshøl?
Ikke nøyaktig, men noe der omkring.
Frank, slipp! Jeg er ikke gisselet ditt mer.
- Det er ikke meg. - Beklager, jeg tok feil.
- Frank, kom igjen! - Ja, vi vil ikke ha en posjert Frank.
- Smør dere godt! - Frank er nøkkelpersonell.
Gi deg. Han lager pannekaker.
- Karen! - Frank, kom ut! Jeg elsker deg.
Kvinner og barn først! Denne kvinnen er begge deler.
- Kun moren. - Hva? Flotte greier.
Så lenge genmaterialet overlever.
Apropos det, Doug. Kanskje barnet ikke er helt ditt.
Helt? Det er enten-eller, kjære.
Det passer ikke nå. De lukker dørene!
- Mia! - Jeg kjente ikke faren min.
- Det gjorde meg ingenting. - Det begynner å bli fullt!
Ta plassen min. Du har mer livsglede.
Du blir brent levende! Det er den verste brenningen.
- Jeg nådde høyden på videregående. - Unna vei! Dette er kapteinen.
- Unna vei! - Dette er ikke Disneyland, for faen!
Jeg skjønner. Du kaster oss ut og rømmer skipet.
Jeg rømmer ikke. Jeg går dypere!
Ryan!
- Elena, her borte! - Du må ta barna.
- Vi har lite plass. - Teller to barn som én voksen?
- Går vi etter vekt? - Nei, medmenneskelighet.
- Får ikke jeg si noe? - Døren stenger om ti sekunder!
Jeg er kapteinen. Barn, bli med meg.
Jeg elsker dere begge.
Jeg etterlot Karen for å dø. Nå blir hun forbannet.
Hvis hun dør, kan det styrke populariteten din.
- La være. - Det er alltid en solside.
Pokker ta! Hvorfor håner språket oss?
Mia? Mia!
- Doug? Hvordan kom du inn? - Jeg krøp under beina på noen.
- Er det ikke mitt barn? - Hva sier du?
Han spør om det er hans barn.
Herregud! Vi skal bli stekt, og du prater om DNA?
- Hva sa du? - DNA. Sæd.
- Rop mer om sæd, er du snill. - Jeg har reproduksjonsevne.
- Hva? - Jeg... Han har reproduksjonsevne.
Han sa at han, altså Doug...
- Jeg hørte det. - Send ålene bortover.
Ikke se på den... Nei!
Forsiktig! Utsondringene deres er mer verdt enn sjelene våre.
Charles, altså?
- Liker du "Charlie"? - Bare "Charles".
ÉN TIME FRA SOLEN
- Her er George junior. - Samme det.
- Det er for varmt til småprat. - Unnskyld.
Hei. Elena?
Du kjenner ikke meg, men kaptein Ryan har nevnt meg.
Ja, jeg kjenner ikke deg.
Har han ikke nevnt meg? Hva skjuler han?
Om Judd tror at vi fortsatt er romkamerater etter dette-
skal jeg drite i sengen hans. Og så skal jeg...
- Nå blir det stygt. - Det er hodet hans.
Noen må gripe inn.
- Greit. - Jeg mente ikke deg.
Kan jeg få oppmerksomheten deres?
Jeg vet at dere tidligere har lyttet til kjefting.
"Hør etter, idioter." Slemme ting. Men sånn er ikke jeg.
Liker dere meg bedre slik, hva?
Skal jeg være Papa Loco?
Greit. Lukk øynene, er dere snille.
Brian, lukk øynene, for faen! Jeg skal rope dere til ro.
Hør! Om 60 sekunder passerer vi nærmeste punkt.
Etter det kan vi klare oss. Ellers ses vi i neste liv.
Hvem prøver jeg å lure? Dette er det eneste livet.
Så lykke til, alle sammen. Men jeg tror ikke på lykke.
Jeg slutter å prate nå. Beklager.
Så dette er altså døden.
Hva har du ventet på?
Se for dere fredelige ting!
Lysstråler gjennom løvverket. En klukkende bekk.
Se der, et pinnsvin! For en utidsmessig glede!
To lønnetrær berører hverandre.
Å, et gresskar!
Døden er bare en lang, vakker blund!
Vi har passert punktet. Herregud, temperaturen synker!
Drittskipet reddet oss!
Du skremmer kanskje vampyrer, men ikke meg, sol.
Nå er de helter. Vi bruker energien. Hva nå?
Som før. Vi venter og ser.
Skaff ett nytt nummer.
Jeg kjøpte en TV-serie for å skape blest.
Kan du late som om du bryr deg?
Virker jeg interessert i PR?
Med mindre du har et tonn litium, er vi ferdige.
Hva er så viktig med litium?
Ingenting. Det er et overvurdert grunnstoff.
Vent. Hvorfor litium?
Det verste er overstått.
- Med mindre vi finner... - Lik.
Det kan ligge lik overalt!
- Det ser bra ut. Halleluja! - Rottene er tilbake!
Likte dere akustikken?
Jeg skal straks svare på spørsmålene deres. Elena?
Vi må legge ålene tilbake.
Jeg vet ikke hva som skjedde.
Vi var her ute og du der inne. Beklager om det er forvirrende.
- Jeg trodde det var et av barna. - Det var meg.
- Hvorfor fulgte du ham? - Han trakk meg med.
Skulderen min fikk en trøkk. Jeg bør få den sjekket.
- Så godt at du ikke ble stekt! - Jeg trodde hodet ditt satt fast.
Du etterlot meg for å dø. Nå er du død for meg.
- Du er en superkødd. - Hvor kommer dette sinnet fra?
Ville du ha meg her ute?
Jeg reddet din beste venn. Meg.
- Du sa du elsker oss begge. - Rottekaptein, noen kommentarer?
- Takk, Matt. - Det var i kampens hete.
Så vi er alle forvirret.
Mia?
Vil du og Ryan krangle?
- Nei, vennen. - Vi har ikke krefter til det.
Vi overlevde solen. Vi tåler en alvorsprat.
Men først må jeg tale til passasjerene.
Nå er det for sent.
Tallene er for høye, kaptein.
Jeg har følelsen av at når jeg ser for meg rommet-
er det rommet som ser for seg meg.
Kun to ting er grenseløse: forestillingsevnen og rommet.
Hysj, skuespillere.
Jeg er deres nye sjef. Dere gjør en grei jobb.
- Så hyggelig... - Du må rette deg opp i ryggen.
Et spørsmål. Hyggelig. Hva er klokkeslettet?
- Det er 16.18. - Nei, i scenen.
- Rommet er jo alltid så mørkt. - Veldig mørkt.
I denne scenen er klokken 16.18. Tilfeldigvis.
Her er Zara. Hun spiller den nye sjefforskeren Sarah.
Så dere vet det: Hun som fikk jobben, står bak scenen.
Det er Zara. Jeg er Sarah.
- Skjønner dere? - Sarah.
Folk liker henne, av uviss grunn. Så hun er den nye stjernen.
Kan noen gi meg en stol? Jeg er ingen diva, men står bare her.
Hallo?
Du har sparken.
- Takk. - Rydd ut av rommet ditt.
Energisk.
Jeg kan ikke fordra folk som er det.
Tekst: Mats Gullikstad Iyuno-SDI Group