Изстрелване от борда. Сега!
Изстреляхме нещата от кърмата. Връщаме се след шест месеца.
Идеята беше да ги изстреляме отзад, за да ни избутат напред.
Отклони ни от курса!
С новата траектория - осем години.
Не ми пипайте нещата!
А В Е Н Ю 5 Не ви трябва спор за реалността
... на четвърта палуба. Моля, явете се на рецепцията.
Здравейте.
Видях записите от камерите. - Как се катериш в боклука?
Като пиян секси енот. - Мой тип енот.
Пилето е вкусно. - Нали?
Особено като за преобразуван протеин от змиорка.
Порциите по-малки ли стават?
Не, само изглеждат така, защото ядеш от по-далече.
Но нали имаме достатъчно за следващите 4 седмици?
Говеждото и пилешкото направо ни излизат от ушите.
От змиорките ни. - Обичам да говориш за змиорки.
Аз съм капитан, затова всичките ми думи са съблазнителни.
Подай ми солта. - Да, подправките.
Боя се, че баба ще умре. - Горката баба.
Скъпа, искам развод.
Извинявай, това беше...
Капитан Гаф пак се прояви. - Няма проблем.
Чарлс отдавна напусна кораба, затова...
Съжалявам, изобщо не ставам за това. - Напротив.
Сутринта направих гофрети. Вижте. - Много е забавен.
Имаме тесто. - Започва се.
Имаме формички за лед. - Готви с неща в каютата си.
Изсипваме върху загрята ютия.
Децата обичат шоуто му. - Аз също. Много го обичам.
Звучи ненормално, но за Франк това е нормално.
Ще се радвам да опозная децата. Да ги разходя из кораба.
Те ще се радват. Значи може да е повече от 4 седмици.
Мисля, че може да е много повече. Трябва да вдигна.
Райън, отново ти напомням да кажеш на пътниците,
че ще прекарат почти десетилетие на кораба.
Мат.
Май ще изключа това. - Добре го приемате.
Какво? - Той каза ли ви?
Не... Ще ме извиниш ли за секунда? - Няма проблем.
Време е за обявление! - Не, не, не.
Какво има? - Дългът ме зове. Даже крещи.
Райън, трябва да кажеш истината. По-агресивно ли да подходя?
Англичаните често реагират по-добре на насилие.
Мат, като ми кажеш, че дъхът ми смърди, няма да им кажа по-бързо.
Добре, угоди ми, капитан Лъжлив боклук.
Започна вече, а? - Да...
Депресиран анорексичен Дядо Коледа. Как бръснеш лъжливото си лице?
С електрическа бръсначка. - Мамино синче такова.
Мамино синче! - Майка ми е мъртва.
Защото те е мразила, затова се е взривила.
Постигам ли нещо? - Не. Ще ти кажа защо.
Ако кажа, че ще прекараме още осем години тук,
а храната ни свършва, пътниците ще ме изядат.
Ще им кажа, когато видя плана за храната, по който работи Рав.
Планът на Рав май е готов.
Да, точно затова съм тук и вероятно затова звъниш.
Ето човек, който знае какво е дълго време.
Спайк Мартин, ела при нас. - Разбира се. Изобщо не е планирано.
Това ми прилича на интервенция. - Извади си главата от задника.
Не се страхувай от истината. - Не се страхувам от истината!
Страхувам се тя да не излезе от устата ми.
Желе във форма от шапка за баня.
Гледайте "Кухнята на Франк" всеки ден в 15 ч.
Домашно готвене, но без дома.
Харесва ми как се друса.
Храната е ужасна. Вчера ядох пица "Четири сезона" с един сезон.
Зима. - Ужас.
Едноцветната храна ми харесва. Не обърква устата ми.
Истинските домати ми липсват. - Нали?
Отчаяно се нуждая от истински зеленчуци.
Спрете да ядете това. - Има още само четири седмици.
Капитан Райън щеше да каже, ако щяха да са повече.
Ако няма добра причина да го крие, а той няма такава. Не че знам. Защо?
Корабът не е ли ваш? - Какво?
Корабът не е ли ваш? - Само така се води.
Все едно да обвините крал Артур за леглата с кралски размер.
Или за кралете. Или за размерите. - Може ли да дойде?
Рав е готова с доклада за храната в заседателната зала.
Кажи на Райън. Не знам къде е залата.
Вярно е. Веднъж бях там. Г-н Джъд дойде и каза:
"Каква е тази зала?".
Не ме бива във... Лицето ви. Какво правите?
Нищо. Ролята ми на кораба е никаква.
Мисля, че новината е добра и ще ви хареса.
Отивам. - Довиждане.
Каква е добрата новина? - Лоша.
А залата е насам.
Стига, знам къде е. - Боже.
Утре ще сготвя пържола в преса за панталони.
Всичко е гарнитура, ако сте достатъчно смели.
Мила, приключих снимките на шоуто. - Не е шоу, Франк.
Снимаш се как правиш пуканки със сешоар.
Тук съм от месеци. Кога ще изляза от каютата?
Знаеш ли какво? Писна ми.
Време е да изляза. - Не.
Ще говоря с хората. - Не.
Мога да помоля за прошка. Мога да бъда ужасно скромна.
Помниш ли как прегазих крака на сестра ти?
Карън, заради теб ще се забавим с осем години. Мразят те.
Мразят ли ме? - "Мразят" е силна дума.
Затова изразява точно чувствата им. Разбираш ли? Отивам на боулинг.
Ще видя дали още рисуват лицето ти по кеглите.
Гледах как правеше гофрети. Изглеждаха страхотно.
Нали? Радвам се, че си ме гледал. Това е целта. Ела.
Здравейте, нови хора и стари хора, които отдавна не съм виждал.
Стига, не ти се връзваме. - За какво?
Че не знаеш какво става. - Става ли нещо, за което не знам?
Джъд, млъкни. Рав, казвай.
Вкарах числа в модела и резултатът е...
Никой няма да те убие. Ти само носиш посланието.
Извинявайте, нервна съм, когато съм нервна.
Интересна дреха. Да объркваш хищниците ли искаш?
Дойдох с малко дрехи, затова взех някои от починалите.
А и те няма да си ги поискат...
Рав, планът! - Съжалявам.
Всички знаем за недостига на храна и ресурси.
Не всички. Съжалявам. Спирам с това.
Затова пътниците ще бъдат разделени на две групи.
Първата -
гарантираните,
ще получат храна.
Втората група пътници ще получат шанс
да изпълнят своята съдба,
запечатани под палубата.
Какво? Това ли ти е планът?
Да превърнем половината пътници в пищящо подово отопление?
Това ще съсипе репутацията ми.
Ще им дадем провизии за начало -
семена, квас, система за филтриране на урина.
После, заради умственото здраве на гарантиране,
ще прекратим комуникацията с пионерите.
Какви пионери? На внезапно появяващите се гробища?
Защо не насочиш гнева си към модела? - Ти знаеше ли за това?
Знаех, че ще се наложи да вземем трудни решения.
Не знаех, че ще ни ги обяснят с лепенки.
Защо някой би постъпил така? - Обещахте да не ме съдите.
Преди да предложиш промишлено клане. - Въпрос. Какво, майка му стара?
Не ми харесва, но трябва да направим нещо.
Или смърт, или смърт. - Гласувам против плана на Рав.
Да не наричаме плана на Рав "план на Рав".
Спри тогава. - А какво да е?
"Убийственият фестивал на Рав Мълкеър"?
Ще се направя на адвокат на Дявола.
Не е ли по-добре половината да умрат бързо, отколкото всички - бавно?
Не знам дали знаеш, Мат, но Дяволът е лошият.
Благодаря, Рав. Не е лесно, нали? Да окъпеш с кръв мечтите на хората.
Ще трябва да им кажеш, че не се прибираме до месец.
Това го знам. - Не можете да ме накарате.
Отивам да пийна белина, за да ми се развали гласът.
От това ще умреш. - Още по-добре.
Ако това е Раят, г-н Джъд, ние богове ли сме?
Или сме звезден прах, който се връща у дома?
След един идиотски инцидент "Авеню 5" остава в космоса,
но нов сериал за живота на хората там става доста популярен.
Айрис, обърни се. Кажи ми нещо. Покажи ми лъжливото си лице!
Това ли искаше? - Кой си ти?
Сега ще говорим с една истинска оцеляла
яка корава кучка - Айрис Кимура.
Здрасти, Доун. - Аплодирайте.
Кашлянето ти е страхотно.
Правителството ни изостави и трябва...
Айрис, кажи, животът на истинския кораб прилича ли на новия сериал?
Ами истинският капитан има брада. А аз съм тук.
Не съм в космоса. - Не разбирам.
По-важното е, че правителството ни изостави и...
Останете на канала, докато тя говори.
След 30 минути ще отворя куфар, който намерих в двора си.
Обичам куфари. - Обратно към Айрис.
Правителството ни изостави и трябва да финансираме...
Да, Джон-Дъ-Бап-Тист, затова ми трябват пари.
Покажи стъпалата си. - Така ли ще ме прекъсват...
Защо няма комуникация?
Не знам. - Казвай.
Защото няма и... - Защо лицето й не мърда?
Мога да движа лицето си. - Покажи им.
Няма. - А предизвикателство с бисквитки?
Да. - Не.
Как пътниците понасят новината, че ще са там осем години?
Полудяха ли? - Приели са го достойно, СтинкиРик.
Предполагам. Не бях там. А и комуникацията не работи.
Но някой им е казал, че ще са там осем години.
Да направим ли предизвикателството с бисквитките най-после?
Тя иска бисквитки със сирене.
Първи въпрос. Ако се върнеш назад във времето,
кого би убила? - Джей Лено.
Нямаме много варианти.
Масова смърт или избирателна смърт. Няма вегански вариант.
Но трябва да подготвим пътниците за осем години.
Не, хайде изобщо да не го правим. - Ще го направя.
Какви си мислиш, че ги вършиш?
Господине. - Не!
Правим анкета с пътниците
за това какво не искат, когато се върнат.
Аз искам всичко. Тук не ми харесва. Дишам рециклирани пръдни.
Добре си поговорихме. Хайде. - Не, не, не. Хайде.
Сигурно има някой колега, за когото си мислите:
"Ще се радвам да не го видя пак осем години!".
Какво? Осем години? Абсурд.
Простете, какво става? - Просто хипотетичен въпрос.
Благодаря за информацията. - Информация ли искате?
Чайникът в каютата ми спря да свири. Кашля като задавена видра.
На пета палуба има кутия за предложения.
Разбира се.
Формата за печене е джобът ви. Стига да не си носите панталоните.
Рав, ами ако Франк каже на пътниците за осемте години?
Франк, който направи саздърма в презерватив?
Беше вкусна. Гледат го, нали?
Може той да помогне на пътниците да се приспособят към простотията.
Извинявай за по-рано. - За кое по-рано?
Имаш право. Май за всичките.
Всичко наред ли е със змиорките? Освен че се изхранваме от тях.
Не се размножават с нужната скорост. Ще трябва да ги стимулираме.
Ръчно ли? Като с коне?
Не е напълно изключено. - Всъщност бих казал, че е.
Не съм си представял да се налага да правя чекии на змиорки.
Но пък животът е болка. Отивам да кажа на пътниците.
Какво? - Да. Ще им кажа,
че ще се приберем след осем години. - Наистина ли? Ще им кажеш ли?
Цялото ми тяло се бунтува срещу идеята.
Затова знам, че трябва да го направя.
Може да идват да те линчуват. Скъпа, скрий се в банята.
Ясно. Тролът да се крие. - Здрасти, Франк. Спешен проблем.
Чудехме се дали си готов да кажеш нещо в шоуто си.
Разбира се. С радост. - Благодаря.
Защо искате да използвате Франк?
Боже. - Сигурно не го гледат много хора.
Или го гледат без звук и...
Миличка, подремни си или пиши в дневника си с покаяния, става ли?
Пътниците обожават Франк, затова той може да им каже,
че ще се върнем на Земята чак след осем години.
Всички го знаят. Защо ще човъркате тази рана?
Затова искаме Франк да смекчи...
Чакай. Мислиш ли, че всички знаят? - Разбира се.
Затова Франк ме държи тук. Защото всички ме обвиняват.
Боже. Тук ли си я затворил?
"Затворил" е силна дума. По-скоро я крия.
Чакай. Пътниците не знаят ли? Райън още ли не им е казал?
Мислят, че благодарение на теб ще се върнем скоро.
Карън, можеше да си живееш като героиня,
с гирлянди от цветя и куп срамни болести.
Ти ми каза да не излизам от каютата,
защото пътниците искат да играят хокей със сфинктера ми.
Защитавах я. Знаете...
Понякога за да защитим някого, трябва да го подчиним.
Франк...
Франк, брачната клетва е да обичаш, а не да държиш в плен.
Все тихите правят глупости. - Видях шанс да бъда себе си.
Какво? - Сега знам, че сгреших.
Трябва да кажа истината на всички. - Не, не понасям хаоса добре.
Някой да ми донесе одеяло с тежести и инхалатор.
Ще получиш юмрука ми,
ако някой не ми доведе капитан Райън веднага!
Гордея се с теб. - Това е ново.
Все едно детето ми прохожда. Но как ще го кажеш?
Мисля, че ще е зле. - Не, не, ще бъдеш страхотен.
Искаш ли да го репетираме заедно?
Изкарването на камъни от бъбреците не се репетира.
Не, просто ще отида и ще го направя. - Точно така, просто ще го направиш.
Ще го направя. - Накарай ме да се гордея!
Аз ще се гордея със себе си! - Да.
Ще поправя предишните си прегрешения.
Карън се включи в играта. - След като приключа с това.
Къде е, Айрис? - Това нашето любов ли е?
Ако любовта е предимно мрак - да.
Гледахме интервюто. - Забавно беше, нали?
Светлината дали ме направи да изглеждам груба?
Оставете го там. - Какво желаете?
Нищо, благодаря.
Боже, това е ужасно. Искам бисквитка и информация.
Вземи си машинарията и си върви у дома.
Наричам го "дом", но мисля, че спиш в колата си.
Тук съм, за да оправя забавянето на комуникацията с кораба.
На мен то ми харесва. - Това е генератор на алгоритми.
Анализира профила ти, за да прецени какво ще кажеш и да го каже.
Само трябват достатъчно данни. Дай ми таблета си.
Абсурд. - Ти ми дай твоя.
Заповядай. - Какво...
Сега машината знае как Алън ще отговори на всяка ситуация.
Пробвайте. Поговорете си. - Няма да говоря з Алън.
Трябва да го направиш, преди да умреш.
Здрасти. - Това ли е всичко? "Здрасти"?
Как си? - Нервен съм.
Ще кажеш ли още нещо? - Да. Може ли да си ходя?
Беше съвсем точно. Само че щях да започна с "Може ли да си ходя?".
Да. - Това ушите на жертвите ти ли са?
Ето.
От офиса на другия президент ли си? - От ОДПСАЩ. Въпреки вратовръзката.
Влизам в комуникациите на кораба.
Не... - Да. Така си и мислех.
Някой - ти или Джъд - е спрял комуникациите.
Нямаш право да мислиш така. - Значи пътниците не знаят,
че ще са в космоса осем години. Ужас.
Веднага отивай по дяволите.
От името на ОДПСАЩ поемам контрол над операцията.
Тази зала е наша.
Ставайте. - Не.
Съберете всичко. - Жиците са наши. Не ги заслужавате.
Вече са мои. Отварям връзката с "Авеню 5".
Има трийсет минути до шоуто.
Мисля, че това е мостикът. Но досега не съм бил тук.
Каква е максималната скорост? - Добър въпрос. Много добър.
Де да можех да отговоря.
Само че ще е неучтиво към капитан Райън,
който отговаря за кораба и за промените по пътуването,
за които няма как аз конкретно да знам.
Разбирате ли? - Така мисля.
Какво е това? Как да го разкарам?
Айрис? - Аз съм.
Нов техник оправи закъснението.
Връзката предсказва думите ти на базата на всичко, което си казвал.
Яко. Колко пари са ми останали? Дано са много.
Имаш достатъчно за храна. - Добре дошла, Айрис.
Настройване на умната тоалетна.
От тоалетната ли ми звъниш? А не искаш аз да го правя.
От ОДПСАЩ знаят, че блокираме връзките.
Какво? - Пускат ги отново.
И не използвам тоалетната. - Нивото ти на pH е нормално.
Това е иронично, защото си много кисела.
Значи вие блокирате връзките? - Райън трябва да съобщи
за връщането след осем години. - Не е ли скоро?
Тя не трябва да го знае. Това не е потвърждение.
Но трябва да им се каже внимателно. - Така ли?
Капитане, като се приберем, ще татуирам лика ти на задника си.
Много смиряващо. - Капитане, пожар ли има?
Спайк, може ли да разходиш хората до мостика?
Разбира се. Елате. Ще ядем космос. - На други ли ни прехвърляш?
Не. - Да.
Спайк е най-добрият... ... с когото разполагаме.
Тя каза, че остават осем години! - Не си я чула добре. Каза...
Каза "осем главини". - Той не говори добре английски.
Чух какво каза. - Тя е холограма, не истински човек.
Да, но каза... - Не е истински човек.
Не ви трябва спор за реалността. - Ще има ли бой?
Ако има, нямаме билети. Искате ли какао?
Много ми се иска.
Райън, вярно ли е, че никой не знае, че ще сме тук осем години?
Мислех, че правя услуга на пътниците -
прекараха пет месеца в приятно блаженство.
Защо ми го причини след всичко, което преживяхме заедно?
Нищо не сме преживели заедно. - Именно.
Ти си едно жалко човече.
Ще те настържа като индийско орехче.
Скъпа, какво... - Не, не...
Направи нещо. - Не, не...
Капитан си. Щом можеш да жениш хората, можеш да ги задържиш.
Това не е... Карън, Карън, Карън!
Кракът ми! - Таковай си го крака!
Давай, сестро. Паднало ти е. - На чия страна си?
Подкрепям победителя. Винаги подкрепям победителя.
Имаме ли приспивателни? Трябва да я приспим!
Това трябва да се случи. - Карън, недей...
Той ме затвори като прасе в кочина.
Тя плаче ли, или получава оргазъм? - Тя заспа ли?
Не се отпускай. Може да те стисне като анаконда.
Деца, правилата са като при рисуване на модел.
Гледате, но не пипате. - Харесва ми колко мръсно е тук.
Целта ми е многопластов изглед.
Хора? Спайк? Не знаех, че тук е детска градина.
Не е, но капитанът организира пътуване.
Много... Играят си с бутоните. Не. Не.
Тя го заключи. - Както заключи колата на татко.
И... Смени курса ни.
Какво? - Смени курса ни.
Къде отиваме? - Дано курсът е към Земята.
Зле ли е? - Не, Спайк, още по-гадно е.
Ще си ходим. Кажете "благодаря".
Благодаря. - Благодаря. Грасиас.
Благодаря, деца. Ще горите в Ада! - Затова не искам деца!
Не можем ли да се използваме изгаряне на гориво?
Имаме шест изгаряния... Ако използваме едно...
Ще сме на по 400 години, когато се върнем вкъщи.
Ще трябва да продължим с новия курс.
Ето го. Райън! - Райън!
Още четири седмици! - Добре, добре...
Дами и господа, трябва да обявя нещо.
Оказва се, че ще се върнем на Земята след доста голям брой месеци.
Виждате ли? Откога знаеш, боклук такъв?
Тръгнали сме към Слънцето! Към Слънцето...
Какво? - Това се казва дух!
Към Слънцето! - Под слънчевата светлина!
Не, наистина сме тръгнали към истинското Слънце.
По дяволите. - Как така...
Към Слънцето в небето ли отиваме? - Да, точно към него, да.
Тръгнали сме към Слънцето! - Може ли да забравим това за малко?
Знам, че искам много, но...
Какво друго криеш от нас, скапаняк?
Ти ни подкара към Слънцето! - Не бях аз!
Как можа? - Спайк беше на руля!
Не съм порта, но... - Сестра ми е виновна!
Хлапетата ще ни изгонят! - Разкарайте го от кораба ми!
Заключете я!
Знаех си, че ще ме убие дете.
Каквото и да стане, обещавам, че всичко ще бъде наред.
Предупреждение. Предупреждение. Предупреждение.
По дяволите. Май трябва да...
Да си вземем студен душ? - Не. Да бягаме.
Има езикова бариера между нас.
Безопасността на децата ти е най-важното за мен.
Голям си герой. - А ти кой си?
Чарлс. Мъжът й. Дано и аз съм най-важен за теб.
Каза, че е напуснал кораба. - Не буквално.
Съжалявам. Трябваше да ти кажа.
И двамата сте безгръбначни. Сексът сигурно е хубав. Елате, деца.
Ще си поговорим. Нали така? Да.
Радвам се, че най-после научи за Чарлс, защото не издържахме.
Кои вие не сте издържали?
Защо не ми каза? - Кой го казва?
Ти не каза на пътниците, че ще сме тук осем години.
Казвах им! - Но не успя, нали?
Казвах им, а ти дойде с новината за Слънцето.
Здравейте, "Авеню 5". Говори "Наземен контрол".
Отново имаме връзка. Всичко наред ли е?
Да. Има само едно проблемче.
Всички тук ви мислят най-доброто.
"Наземен контрол". Семействата ви. Списъкът е безкраен.
Добре. Стига толкова.
Той какво проблемче спомена? - Сигурно е нещо космическо.
Може ли да изведете Хензел и Гретел?
Ти може да останеш.
В момента овладяваме опасна ситуация.
Внимание. Не се паникьосвайте. Запазете спокойствие.
В момента овладяваме опасна ситуация.
Внимание.
Запазете спокойствие. В момента овладяваме...
Превод АЛЕКСАНДЪР МИШКОВ
Епизодът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО