Ви їй настільки небайдужі, кожнісінький із вас.
Вона б хотіла, аби ви знали, що наш шлюб у повній, глибокій
і безнадійній сраці.
Саме так.
Це цілковита правда.
Тож ви можете припинити порівнювати себе з нами.
І знаєте що? Годі вже…
Годі вірити кожному…
Наразі мене немає, будь ласка, залиште повідомлення.
Привіт, Енід.
Я намагалася з тобою зв'язатися і ось знову телефоную.
Певно, ти й досі відходиш від учорашнього,
як і всі ми, тож…
От скільки ви знаєте жінок,
які б підставили чоловіка в убивстві?
Теґу дуже соромно.
Він ладен віддатися на публічний суд.
І мені б хотілося, щоб ми всі сьогодні зібралися,
щоб придумати якийсь план.
Перетелефонуй мені, будь ласка, добре, Енід?
Дякую.
…ніколи не змушу плакати
Ніколи не брехатиму й не ображу тебе
Вас запрошено на 30-ту річницю. Красно дякую…
Боже! О ні!
Привіт.
Ти рано прокинулася.
Як твоя голова?
Я не настільки напився.
НАЦІОНАЛЬНИЙ ІНСТИТУТ ВИВЧЕННЯ РОЗЛАДІВ У ЗВ'ЯЗКУ З АДИКЦІЄЮ
Привіт.
Ще рано. Поспи ще трохи.
Я йду на пробіжку.
Розважайся.
Точно.
Ого.
Неочікувано.
Ви разом.
Можеш вийти на хвилинку, Бенджі?
Так. Звісно.
Вибач за відвертість,
але ти взагалі колись…
Чи Меррітт колись вживала наркотики?
Ні. А що?
Схоже, у її організмі знайшли дуже високий рівень барбітуратів.
Барбітуратів?
Вона не вживала для розваги?
Ні. Вона не…
Ні. Точно ні. Це не…
Ні.
Мамо?
Мамо!
Приїхали копи.
Доброго ранку, місіс Вінбурі.
Ми б хотіли, щоб ви відповіли на кілька запитань у відділку.
Так, звісно.
Лише візьму сумочку.
ЧУДОВА ПАРА
Відчиніть двері, будь ласка.
Ходімо.
Обережно, ззаду.
Ходімо.
-Тату? -Так, я тут, Вілле.
Вони забирають усі мамині речі. Може, ти щось зробиш із цим?
-Ми не можемо, Вілле. -Чому?
Ну, по-перше, це поліція.
Але вони забирають її комп'ютер. Там же всі…
Вілле, ти можеш не діймати нас питаннями?
-Нам треба зателефонувати її піарникам. -Нам треба зателефонувати адвокату.
Нащо нам телефонувати адвокату, якщо вона не винна?
Піди краще підготуйся до своїх вітрильників, добре, малий?
-Це регата! -Гаразд.
Мій батько не позичить мені грошей.
«ПІЩАНИЙ ЇЖАК» НОМЕРИ Й КОТЕДЖІ
Я недавно купила будинок в Екс-ан-Прованс.
Тож краще тобі почати повертати мені кошти.
Знаю. Я поверну, обіцяю.
Я скоро отримаю трастові кошти.
Тобі дуже пощастило.
Еге ж?
Привіт, люба. Так, я вже повертаюся.
Стривай, що?
Вони забрали її комп'ютер й інші речі? Нащо?
Ваш друг?
Ні.
-Але ви його знаєте. -Ледь-ледь.
Його звати Бродерік Ґрем, і в нього цікава біографія.
Дрібні крадіжки, напад, зберігання,
а останнім часом він працює на банду, у якої є зв'язки з турецькою мафією,
може, торгує героїном, вбиває за гроші.
«Убиває за гроші»?
Місіс Вінбурі, ми думаємо, що ви найняли Бродеріка Ґрема, щоб убити Меррітт Монако,
і умовили Шутера Дівала за це заплатити,
щоб він міг захистити вас від звинувачень, скориставшись дипломатичним імунітетом.
Тож ви нам не скажете, що сталося?
Бо ми вже й так знаємо.
Так, у нас є орієнтування на містера Ґрема,
і, як ви знаєте, острів не дуже великий.
І ми працюємо, щоб дістатися до імунітету містера Дівала, і ми це зробимо.
Це ніяк не стосується містера Дівала, як і мене.
Тож ви марнуєте свій час.
Гаразд, що ж…
-Вибачте, ми відійдемо… -На хвилинку.
-Ми скоро будемо. -Так.
Так.
-Том уже повернувся? -Що?
-Том уже повернувся? -Уявлення не маю.
Так, просто вишліть мені його номер.
-Там просто мільйон репортерів. -Зачекайте хвилинку.
-Що ти робиш? -Я не можу піти.
Там так багато репортерів, я навіть із воріт вийти не можу.
Любий, ти пропустиш свою регату.
Можна я перетелефоную?
Чому не дасте коментарів репортерам?
Де ви були, коли сталося вбивство?
Місіс Вінбурі, як ви почуваєтеся через все це?
Прокоментуєте якось тіло, що було знайдене на вашій території?
Ваша дружина підозрювана?
Усім привіт!
Привіт. Вибачте, але це приватна власність.
Це правда, що у вас був роман із Меррітт Монако?
Відійдіть назад на дорогу.
Відійдіть назад, будь ласка. Дякую!
Чи допитує поліція місіс Вінбурі?
Містере Вінбурі, чому вашу дружину допитує поліція?
Та відійдіть!
Томасе, звідки ви прийшли?
Зваліть із дороги. Відваліть!
Назад! Відваліть від бісових воріт!
Дідько б вас узяв! Кляті шакали.
Будь ласка, зваліть від бісових воріт.
Не забувай, що тебе знімають.
З цими людьми треба бути жорстким.
Звісно.
Відваліть нахрін!
Ви захищаєте Ґрір Вінбурі?
Ви його чули, відваліть!
-Дякую, люба. -Не треба.
-Люди хочуть знати! -Хтось іще з вашої родини причетний?
Родина Вінбурі не бажає йти на контакт…
Пробіжка?
Справді?
Може, годі цієї бісової параної?
Твою матір допитує поліція,
преса винюхує сенсацію,
а ти злягаєшся з тою французькою шльондрою?
Еббі, заспокойся.
Я не заспокоюся! Це ти заспокойся. Заспокой свій член!
Люба!
Я б так із тобою не вчинив. Ну ж бо.
Я б не спав із якоюсь божевільною французькою знайомою свого батька.
Люба! Годі тобі!
Я тебе кохаю!
Еббі, я ж не дурень.
Я кохаю тебе!
Еббі.
Ходи сюди.
ДЕША Й ДОЛЛІ ЗАТРИМАНО? РЕАЛЬНА ПІДОЗРА ВІДОМОЇ ОПОВІДАЧКИ
-Трясця, я повірити не можу. -Ну…
Вона не в топі людей, із якими б я випила пива,
але не думаю, що вона на таке здатна.
Я теж так не думаю,
але на даний момент я вже геть нічого не розумію.
Як барбітурати опинилися в її організмі?
Люба, зараз ніхто нічого не розуміє.
Я думаю, важливо не квапитися з висновками. Добре?
Якщо ви ледь знаєте містера Ґрема,
тоді чому він телефонував вам дев'ять разів протягом останніх чотирьох днів?
Може, він шукав Шутера Дівала?
Певно, містер Дівал його добре знає.
Достатньо добре, щоб заплатити йому 300 тисяч доларів.
А за що, до речі? За те, що він уб'є для вас Меррітт Монако?
Бродерік — мій старий знайомий.
Я дуже давно його знаю.
Він телефонував мені, бо був у відчаї. Він потребував грошей.
Тоді в мене не було до них доступу,
тож я попросила Шутера про позику.
Як щедро.
Коли ми днями допитували вас,
ви сказали, що лягли спати о пів на другу у ніч, коли загинула міс Монако.
Але в нас є дзвінок із вашого будинку,
із вашого офісу, у номер містера Ґрема о 3:08 ночі.
Ви часто телефонуєте своїм старим знайомим посеред ночі?
ПОТЯГ, ГІЛКА Б
Я не можу просто сказати копам, що не знав, на що підуть гроші?
Я й досі не знаю. Вона попросила про послугу. Я не розпитував.
Побачимо, що насправді відомо копам.
Ці люди були мені, мов сім'я.
Мов сім'я.
Триста тисяч доларів — велика сума для багатьох людей.
Точно.
Чому ви дали її містеру Ґрему?
Я дуже давно його знаю.
І саме тому містер Дівал позичив вам гроші?
Бо він дуже давно вас знає?
Він…
Узагалі-то, він…
Ми доволі близькі.
Він позичив мені гроші, бо знає, що я їх поверну.
Наскільки близькі?
Він мені мов син.
Так. У мене теж є син.
Та він навряд чи зробив би щось лише тому, що я його попросила.
ШУТЕР
ПОТЯГ, ГІЛКА Б
Дякую.
-Привіт. -Привіт.
Мені дуже шкода, що я так заплуталася.
Я не була відвертою ані з тобою, ані з Бенджі.
Просто здається…
що все це моя вина і все йде не так, а я просто…
Я більше не хочу цього робити.
Вибач. Я…
Я навіть не знаю, хто я тепер така.
Але я знаю, ким була, розумієш? Я…
-Я маю повернутися до цього. -Гаразд.
Я маю знову стати тією дівчиною з потягу з гілки Б.
Я тебе пам'ятаю.
Ти мав рацію. Це була я.
Я знаю.
Гаразд.
Бувай.
Боже мій.
Брюсе?
Брюсе!
Містере Теґу, вибачте, що турбую, але міс Коллінз, я намагалася їй сказати…
Ґосю, дорогенька.
-Теґу! -Енід, як ти?
-Я привела підкріплення. -Привіт.
Так, бачу. Ми тебе чекали.
Де моя Ґрір?
У неї є деякі справи в місті.
Справи в місті.
«Авторка Ґаррісон Вінбурі
підозрюється у вбивстві Меррітт Монако,
дивніше за вигадку».
-Господи, хто таке пише? -Це правда?
Вони просто з нею говорять.
Вони приїхали і забрали її сьогодні рано вранці.
Забрали її комп'ютер, ноутбук. Якась засідка.
Шериф провінційного містечка хоче зробити собі ім'я.
Усе це просто якийсь абсурд.
Звісно, якби ми знали заздалегідь, ми б тобі зателефонували.
Ну звісно.
Тож почнімо з того, що маємо.
-Почнімо. -Так.
Немає неправильних рішень.
Що вам каже ваша інтуїція?
Думаю, ми можемо обіграти тему з підозрою у вбивстві. Розкрутимо її.
Власне, ми більше переймаємося через ваші вчорашні одкровення.
«Одкровення»?
А що я сказав?
Наприклад, що ви з Ґрір практикуєте секс утрьох.
-Ну… -Ми продавали вас, як чудову пару.
Це приваблює вашу цисгендерну моногамну аудиторію.
Так, а не чудовий трійничок, що приваблює таких, як Бред.
Дякую.
Трійничок?
Так.
Він наче втомлений. Теґу, тобі треба відпочити.
Так.
Вибачте, що перериваю.
Усе добре. Я від своїх дітей після шкільних подорожей чую більше інформації.
Цього типа зняли з маленького літака.
Гляньте-но, містер Ґрем.
Ласкаво просимо.
Не знаю, що вона вам розповіла, але я нічого не робив.
Карле, принеси містеру Ґрему стілець, будь ласка.
Звісно.
Можеш поставити його ось тут, біля місіс Вінбурі.
Сідайте, будь ласка.
Ось.
Дякую.
Дякую, Карле. Можеш іти.
Мені страшенно цікаво дізнатися…
звідки ви двоє знаєте одне одного.
Ми не знаємо.
Правда?
Тоді чому місіс Вінбурі попросила містера Дівала перевести вам 300 тисяч доларів?
Ну, це був подарунок.
Гаразд, нащо комусь дарувати вам 300 тисяч доларів?
Бо я дуже чемно попросив.
Це тобі не під силу, Бродеріку.
Гляньте-но. То ми таки знайомі.
Я хочу дещо прояснити.
Я нікого не шантажував.
-Гаразд. -Нарешті.
-Рада, що ви це сказали вголос. -Дякуємо, що прояснили це.
-Я це запишу. -Запам'ятала? Так, ліпше запиши.
«Нікого не шантажував».
-Є. -Чудово.
-Вони глузують з тебе. -Невже?
Ми всі перебуваємо під значним стресом
через нещасний випадок
і відкладене весілля.
І через цей тиск
я піддався типовій людській слабкості, пов'язаній з вживанням алкоголю.
І травички.
-Ні. Це… -Не будемо ускладнювати.
Алкоголь.
І?
І я люблю свою сім'ю.
Я люблю свою сім'ю. Я кохаю свою дружину. Люблю наш шлюб.
І через це я ухвалив дуже непросте рішення
провести наступні кілька тижнів, розмірковуючи і лікуючись
у рехабі Promises, у Малібу.
Ні. Це не підходить. New Era.
-Той, що в Нью-Гейвені? -Так.
Ні, у жодному разі. Це ж діра.
-Там має бути добре. -Ні. Томасе?
Це діра. Я там був. Неприємні люди.
-Це рехаб. -Так.
Я можу сказати, що їду в Нью-Гейвен, а поїхати в Малібу?
-Ні. -Гаразд.
Спробуй це сказати без склянки в руці.
-Гарна ідея. -Чудова ідея.
Я й не збирався казати це, тримаючи склянку…
-Та знаю, але ж ти за неї хапаєшся. -Гаразд.
Конструктивна критика.
Ми всі перебуваємо під значним емоційним стресом
через нещасний випадок.
І через цей тиск
я піддався типовій людській слабкості, пов'язаній з алкогольною залежністю.
І через це я ухвалив дуже непросте рішення
провести наступні кілька тижнів, розмірковуючи і лікуючись
у рехабі New Era в Нью-Гейвені.
-Скільки разів він… -Непросте рішення.
Чудово. Дуже добре.
Ура!
Гаразд.
Знаєте, що я хочу знати?
Що в нього на вас є, місіс Вінбурі?
Він знає, що ви вбили Меррітт Монако
чи ви заплатили, щоб він це зробив?
-Ти вбила дівчину? -Замовкни!
Ні, прошу, не замовкайте, говоріть і далі.
Так.
Тоді я отримаю імунітет?
А він вам потрібен?
А потрібен?
Агов, шерифе.
-У мене тут Шутер Дівал з адвокатом. -Добре.
Не вплутуйте його в це.
-Він тут ні до чого. -Дякую.
Справді, відпустіть його.
Хтось же мусить нам сказати, за що ті гроші.
Він не знає, за що. Це була позика.
Я мала сплатити бісовий борг розміром у 300 тисяч доларів!
Бо цей клятий придурок — мій брат!
Він ігроман.
Я роками сплачую його борги. Ось у чому причина.
Усе дуже просто. Ось і все.
Він ваш брат?
Що? Хіба ми не схожі?
Гаразд, тож…
Що у вас за зв'язок із цією турецькою бандою?
-Хтозна. -Я роблю їм певні послуги.
Ви в них на побігеньках? Носите їм каву чи ще щось?
-Та не на побігеньках я. -Хіба?
Я роблю дещо інше.
-Прошу, розкажіть нам. -Добре.
Це й не банда взагалі. Я б так не сказав.
З якихось причин він завинив їм 300 тисяч доларів.
Вони сплачені, сподіваюся, він за це вдячний.
І хочу він наразі і завітав сюди, та більше він сюди ніколи не приїде.
Так. Дякую за це.
Якщо це не банда, то що тоді?
Це певна група, розумієте? Така собі організація.
Злочинців?
Так. А як би ви назвали
організовану групу людей, яка вчиняє злочини?
Мені немає чого сказати.
-Що ти сказав? -Мені немає чого сказати.
Дуже вчасно.
Гаразд.
Гадаю, тепер все ясно.
-Мені треба мій бісовий квиток на літак. -Слухайте…
Вам пощастило, що ви не в кайданках.
Місіс Вінбурі.
Ви можете йти.
-Дякую. -А я?
-Забрати його з собою? -Так, будь ласка.
-Дякую, що прийшли. -Дякую.
Трясця!
-Я такого не очікувала. Ні. -Я теж.
-Ми знову на самому початку. -От лайно!
-Я поговорю з Шутером Дівалом. -Так.
Дякуємо вам за співпрацю, містере Дівале.
Сподіваюся, тепер ви підете й насолодитеся кращими речами,
які пропонує наш острів.
Дякую, але я вже тут бував багато разів.
Невже? Здається, шлях неблизький.
З Мангеттена?
Та не дуже.
-Гарного дня, Карле. -Так, вам теж.
ПОЛІЦІЯ НАНТАКЕТУ
Ось це зараз викликає найбільше обговорень,
ви маєте бути до них готові.
Це не так і кепсько.
Ніколи не скажу: прощавай Ніколи не брехатиму…
-Нічого хорошого. -Хочете це послухати?
…не змушу плакати Ніколи не скажу: прощавай
-Агов? -Ґрір!
-Мамо! -Ми повернулися.
Привіт.
Усе добре.
Це Бродерік Ґрем.
Бродеріку, привітайся з усіма.
Так?
-Привіт. -Ось хто телефонував.
Так.
Це мій брат.
Що він тут робить?
Твій брат?
Господи Ісусе.
-Вибач, цей тип — твій брат? -Я навіть не знав, що в тебе є брат.
Ну, звісно, не знав,
бо я цього не казала.
Звісно. Нащо їм казати.
Бродеріку, на Моне можеш не дивитися, це підробка.
Справді?
Хочете, щоб ми пішли?
-Здається, це все ж сімейне… -Ні, прошу. Енід, будь ласка.
Мені піти нагору?
Ні-ні. Я хочу, щоб всі лишилися. Сядьте всі, будь ласка.
Що ти робиш?
Принести щось перекусити?
Не зараз. Може, пізніше.
Ми подамо в суд на копів? Не можуть же вони просто…
Вони кажуть, це ти зробила?
Вони не думали, що я вбила Меррітт.
Вони думали, я найняла кілера, щоб він вбив Меррітт.
Я цього не робила!
-Звісно. -Звісно, не робила.
-Люба, я просто… -Звісно, не робила. Просто…
Люба, я просто… У нас є план.
Беррі та Синтія написали заяву…
-Гаяцинт і Бред. -Хай буде Беррі.
Вони написали заяву, яку я прочитаю.
Я поїду в рехаб, і все буде добре…
Він пройде реабілітацію, і ми вирішимо всю цю справу з поліцією.
Маленьке місто, жадібний коп. Просто.
Усе буде гаразд. Усе. Усе буде так, як раніше.
Ні, усе не буде так, як раніше.
Я не буду такою, як раніше.
Бо насправді я весь час брехала, еге ж?
Я ж набагато цікавіша, еге ж?
Це була просто фраза.
Ні, це була погроза, Теґу. Це була погроза.
Тож, хлопці, знімаємо маски.
Ми з вашим батьком познайомилися не на відкритті галереї.
-Ми познайомилися в барі. -Що ти робиш?
Що я роблю? Зриваю пластир.
Ми з Томом теж зустрілися в барі.
Я працювала в барі.
-Іноді я працювала в готелі. -Упевнена, що хочеш це розповідати перед…
-Так. Я хочу це розповісти. -Там, де мама народилася…
Там не дуже багато можливостей, і вона мала працювати.
Вона дуже тяжко працювала, щоб забезпечити себе.
І щоб забезпечити всю мою сім'ю, як я завжди мала робити і роблю й досі.
Але повернімося до справи. Я була ескортницею.
-Елітною ескортницею… -Я спала з чоловіками за гроші.
Мій брат знаходив клієнтів, і ваш батько був одним із них.
-Як огидно. -Боже мій.
Я не платив.
-Годі, Теґу. -Хіба першого разу, формально…
-Так. Він заплатив? -Заплатив.
-Так. Ти заплатив. Три рази. -Ти платив, друже.
Ясно? І тепер я плачу за все!
-Що ти в біса робиш? -Це має значення? Бо ж…
-Це наш дім! -Ні, нехай знімає.
Будь ласка, записуйте, знімайте, робіть, що хочете, бо я так більше не житиму.
Я більше не житиму у страху викриття. Чуєш мене?
Більше не житиму з твоїм клятим безладом. Я не прибиратиму за тобою.
Годі з мене твого его. Годі твоєї брехні. Із мене годі.
Чуєш мене? Годі.
Я більше не дбатиму про все на світі за всіх!
Із мене годі!
Годі з мене цієї брехні. Ось так.
Так набагато краще.
Я відповім вам, хлопці, на всі ваші запитання
у кухні за чашкою чаю.
За цим можна написати книгу, Енід.
Я над цим працювала, і це буде неймовірно.
Звісно, книга. Завжди ці бісові книги.
-Трясця! -Гаразд.
Можна мені мій телефон?
Я маю з тобою поговорити.
Що?
Перепрошую. Ви щось казали про перекус?
Мені треба з тобою поговорити, добре?
Гаразд.
Сьогодні твоя мама сказала мені, що привезла сюди з собою три пігулки.
Які пігулки?
Вони…
Вони для евтаназії.
-Якого біса, тату? -Знаю.
Повір мені, я знаю.
Люба, послухай мене, добре?
Одна пігулка пропала.
Мама скрізь перевірила і каже, що не може її знайти.
Розкажи їм те, що сказала мені.
До сьогодні я не знала, що Меррітт прийняла барбітурати.
Я привезла з собою три пігулки в косметичці.
Це було про всяк випадок,
якщо мені б раптово погіршало.
Вона була дуже обережна з пігулками, офіцере.
Вона тримала їх окремо від решти.
Вони лежали в маленькій кишеньці, їх було три.
Та коли я їх перевірила…
Там було лише дві.
І хто ще мав доступ до ваших ліків?
-Ніхто. -Будь-хто.
Будь-хто в домі.
Будь-хто?
Що?
Рулетка.
Рецептурна рулетка?
Рулетка? Що це?
-Його брат Томас… -Мій брат Томас…
-Він краде пігулки. -Він весь час краде пігулки.
Які саме це пігулки, місіс Сакс?
Пентобарбітал.
Але одна б її не вбила.
Хоча вона б втратила свідомість.
Де ви взяли ці пігулки?
Один юнак із групи підтримки онкохворих дістав їх для мене.
Приймаєш три за раз…
-Ясно. -Гаразд, дякую.
-Так, дякуємо, що приділили час. -Дуже дякуємо.
Усе гаразд, мамо. Ти не винна.
Ти не винна.
Ти придурок.
Ти вкрав пігулки в моєї мами, що вмирає, і дав їх моїй найкращій подрузі.
-І вона померла. -Що?
Ти хоч уявляєш, який ти нікчемний шмат лайна?
-Що він зробив? -Годі мене штурхати.
Я про рецептурну рулетку, наркомане нікчемний!
-Годі. -Агов, гаразд.
Томасе, ми хочемо з тобою поговорити. Проїдемо з нами до відділку.
Звісно. Із радістю. Поїхали.
Лише заберіть від мене цю навіжену.
-Усе гаразд? -Так.
-Що він зробив? -Твій чоловік — бісовий придурок!
Як ти?
Я більше її ніколи не побачу.
Більше ніколи з нею не говоритиму.
Ніколи не зможу сказати їй, який я шмат лайна.
Агов, не кажи так про себе.
Я не можу припинити думати, що в цьому винний я.
Я ж знав, що твоя мама дуже хвора.
Я знав, що тобі було не до того, однак я тобі освідчився.
А потім, після того, як ти й…
Я вже було подумав, що ти з тих жінок, які мені брехали.
Але правда в тому, що в тобі так багато хорошого.
Ти з тих жінок, що мене надихнули,
з тих жінок, які так сильно мене смішать, що я захлинаюся пивом.
Жінок, яких я по-справжньому…
щиро кохав.
Тобі ж це не потрібно, правда? Залишімо це тут.
Гаразд.
Залишу тебе саму.
Клас.
Так, я взяв її пігулку.
Я беру пігулки у всіх. Це злочин?
Так!
Ну, я її не використав, тож…
Може, Меррітт використала, коли ти дав їй її.
Нащо мені давати її Меррітт? Я думав, це оксикодон.
Я її лишив собі.
Гаразд, то що ти з нею зробив? Де ти її поклав?
Не знаю.
Розумієш, вона померла на території маєтку твоїх батьків.
І якщо ми доведемо, що пентобарбітал потрапив в її кров
через твою недбалість,
то відповідальність понесеш не лише ти, а й твої батьки.
Не думаю, що не буде жодного цивільного позову,
особливо якщо у неї є родичі, яким не завадили б додаткові гроші.
Ти здивуєшся, дізнавшись, як швидко людей засмучує
смерть якоїсь чотириюрідної сестри чи племінниці,
щойно вони дізнаються, що на ній можна добре заробити.
Ізабель.
-Що? -От чорт!
Що?
-Що такого з Ізабель? -Чорт.
Так, це все я в біса винен, друзі.
Тож мій батько трохи
запліднив Меррітт.
І вона хотіла зберегти дитину. Так?
Тож я зробив те, що б зробив будь-який хороший син: я перевірив,
чи не зможу зробити так, щоб проблема зникла.
Ось що я зробив.
Я взяв пістолет свого дідуся.
Що?
І відшукав Меррітт на пляжі.
Просто послухайте.
О боже.
Тож я хотів її просто трішки налякати.
Сказати їй: «Агов, ану позбудься її»! Розумієте?
Але потім
мені стало погано, тож…
-Томасе? -От чорт.
Ти здурів?
У тебе пістолет.
Вона все зруйнує.
Вона дурна закохана дівчина.
Бідолаха.
Для неї це добром не скінчиться.
Це точно.
Я вирішив піти додому спати.
Кажу вам, це була вона.
Вона завжди лізе до моїх пігулок.
І вона щойно пила з Меррітт.
Так, але нащо Ізабель вбивати Меррітт?
Через гроші.
Це було через гроші, агов.
Послухайте, я заборгував їй десь два–два з половиною мільйони.
Вона знає, що я отримаю трастові кошти, щойно наймолодшому брату виповниться 18.
Це Вілл.
Але якщо в мого батька й Меррітт буде дитина,
траст автоматично перезапускається,
і ні в кого не буду доступу до грошей наступні 18 років.
І ми б мали розділити їх на чотирьох, замість трьох.
Самі порахуйте, генії.
Два з половиною мільйони доларів.
Я б міг за таке вбити.
Захопіть мій телефон і колу, коли матимете час.
Ви що, геть ідіоти?
Це і є ваш доказ?
Ви притягли мене сюди, немов злочинницю,
бо я балую себе винцем із «Ксанаксом», додаючи його в своє шаблі?
Ви винюхуєте скрізь.
Тільки не там шукаєте.
Доки всі ми сидимо й читаємо книжки, куплені в аеропорту.
Не там?
Ви сказали, ми скрізь винюхуємо, але шукаємо не там.
Я намагаюся сказати, нащо мені вбивати заради грошей?
Гляньте на мене.
Справді.
Я дала Томасу грошей.
Я дала йому багацько грошей.
Але треба бути ідіоткою, щоб очікувати, що такий, як він, віддасть борг.
Хіба ні?
Гарні жінки не вбивають заради грошей, не вбивають заради сексу.
Вони й так можуть отримати ці речі, коли схочуть.
Жінки вбивають заради влади, заради становища.
Щоб поставити чоловіка на місце.
Ви це робили, ставили Теґа на місце?
Я?
Мене навіть там не було, коли вона померла.
А де ви були?
Водій сказав, вони були геть обдовбані.
І він забрав їх із будинку Вінбурі?
Так.
Відвіз їх до «Піщаного їжака».
Здається, їм дуже кортіло.
Хлопці, глянете зі мною інтерв'ю їхньої покоївки?
Місіс Еббі?
Я на неї не працюю, та вона однак мені наказує.
Минулої ночі містер Томас навіть не спав у ліжку.
Гаразд. Еббі сказала мені, що Томас спав у ліжку.
А ми щойно підтвердили, що Ізабель і Томас були у готелі «Піщаний їжак».
Він наче не збирався додому до дружини.
Так, очевидно, вона збрехала.
Їй могло бути соромно, що в її чоловіка інтрижка.
Ні.
Ні, тут щось важливіше.
Гаразд, чекайте. Є ще дещо.
Однак каже:
«Випери мої простирадла, Ґосю.
Випери мої піжами, Ґосю.
Помий мою склянку, Ґосю.
Мий дуже гарячою водою, Ґосю».
Я сказала їй, що помила склянку.
Але я її не помила.
Того ранку, коли було знайдено тіло,
я говорила з Еббі на кухні, і вона мила склянку.
Вона дуже нервувала.
Може, це була склянка, в якій були барбітурати?
Мотив, який виклав Томас, найімовірніший.
-Гроші. -Гроші.
Із такими людьми це завжди гроші.
Точно.
Тож судмедексперти нічого не знайдуть на склянці.
Як щодо тієї речовини на волоссі? Тваринний жир, так?
ТОКСИКОЛОГІЧНИЙ ЗВІТ: М. МОНАКО
Хай йому грець.
То мене арештували чи як?
Агов, мене арештовано?
Мене арештовано чи я можу піти чогось попоїсти?
Ви можете зателефонувати моїй дружині?
Свекруха однієї дівчини з мого сестринства така собі корейська косметична магнатка.
Її шкіра дивовижна.
Це тому, що там дозволено використовувати крайню плоть дітей і коров'ячу плаценту.
Так несправедливо.
-Привіт. -Привіт!
Він майже закінчив, лишилося лише підписати деякі папери.
Добре. Думаю, ми вже достатньо надихалися освіжувачем.
Так. А я терпіти не могла йогурт.
Якщо хтось відкривав баночку в радіусі 50 метрів, я тоді просто…
Тож…
Ви знали, що Ізабель Наллей дала Томасу грошову позику?
Я знала, що він займається її інвестиціями,
але якщо вона називає це «позикою», то нехай.
Ну, взагалі-то, це він сказав, що це позика, але так,
він заборгував їй десь два мільйони доларів.
Я не дуже тямлю в наших фінансах.
Так.
Вона бере в нього пігулки. Вона завжди лізе до його пігулок. Боже!
Вона завжди кудись лізе.
До пігулок Тома, до віскі Теґа, у шлюб Ґрір.
Думаєте, в Ізабель був роман із Теґом?
Думаю, вона за будь-який член хапається.
Якщо той член належить одруженому чоловіку…
Шкода.
Ого. Так.
Вона…
Моя мати б сказала, що вона нерозбірлива.
Що ж, я не вірю в слатшеймінг.
Але…
не думаю, що вона скута.
Так. Тримайте своїх чоловіків поруч, леді, еге ж?
Добре, що ваш тієї ночі спав у ліжку.
-Томас? -Так.
-Привіт, любий. -Ось і він.
Так.
Ви днями сказали, що лягли спати о 10:30,
кілька разів прокидалися,
одного разу, коли він прийшов у ліжко.
-Так. -Що ж. Гаразд.
-Гаразд. -Рада була бачити.
-Готовий? -Так. Звалюймо звідси.
Тут смердить клятим беконом.
Гаразд.
Вони не давали мені їсти. Цілий день.
Трясця, можеш у це повірити?
І от сиджу я навпроти тих двох копів,
а вони борсаються з усіх сил.
Просто овочі. І нічого не відбувається.
І мені геть очевидно, що це була Ізабель.
-Через трастові гроші. -Точно.
-А тобі скоро 18. -Про що він говорить? Це була Ізабель?
Томас покладався на те, що скоро з'являться трастові кошти,
і він зможе повернути Ізабель свій борг.
Але це може статися лише, коли Віллу виповниться 18,
а це за кілька тижнів.
-Вілле, коли в тебе день народження? -Дев'ятого серпня.
-Так. Тож… -Чому він цього не знає?
А через стан Меррітт…
-Через її вагітність? -Так.
Це б відтермінувало траст?
На 18 років.
І дитина була б наймолодшим нащадком Вінбурі, тож…
Тож усе це через гроші.
Вибачте за вторгнення, місіс Вінбурі.
Ми повинні зробити ще один обшук території.
Еббі Стоукс-Вінбурі?
Вас заарештовано за вбивство Меррітт Монако.
-Що? -Ви маєте право зберігати мовчання.
-Будь-що сказане вами може бути і буде… -Ви жартуєте.
-Це помилка. -Ні, це не помилка.
-Руки за спину. -Ви маєте право на адвоката.
-Так, маю. Телефонуй адвокату, Томе. -Назад.
Він чи вона можуть бути присутні поруч із вами під час допиту.
Мені не можна до в'язниці, я вагітна!
Ага, немає такого закону.
Якщо ви не можете собі дозволити адвоката,
він буде наданий вам до початку допиту. Якщо ви…
Томе, зроби бодай щось хоч раз у своєму бісовому житті!
…ви можете в будь-який момент скористатися цими правами
і не відповідати на жодні питання та не робити заяв.
Чорт!
Привіт.
-Привіт. -Принесла тобі свіжого фрешу.
Дякую.
-Порізала ногу. -О ні.
-Чоловіки такі козли. -Так, і не кажи.
Не можуть не зраджувати. Не можуть не брехати.
Жодної справи не можуть довести до кінця.
Розумієш?
Це правда, якщо хочеш щось зробити правильно,
зроби це сама.
Закладаюся, це сказала жінка.
Мені перед сном подобається трохи поплавати.
Не хочеш?
Так.
Чому б ні?
Ви розумієте права, що я вам озвучила?
Не розумію!
Ви маєте право зберігати мовчання…
Право зберігати мовчання.
Будь-що сказане вами може бути і буде використане проти вас…
От чорт!
Ґрір!
Якого біса?
Місіс Вінбурі, поверніться, будь ласка, правим боком.
А тепер лівим.
Знову передом.
-Закінчили? -Так. Ідіть.
Знаєш, що найсмішніше?
Мені й на думку не спадало,
жодного разу…
що ти дійсно можеш піти від мене.
Лишайся тут.
Я однаково збиралася писати книгу в місті.
Уб'єш всіх одним махом.
Я знаю.
-Бувай. -Бувай.
-Де Томас? -Думаю, у будинку.
Хлоє, ну ж бо, віддай мій телефон. Віддай.
-Чекай. -Що?
Це крутий фільтр в інстаграмі.
О боже, фільтр в інстаграмі? Ти збожеволіла?
Ти така ж, як і всі в нашому поколінні.
-О боже. Ти такий крутий. -Ти лише хочеш…
Знаєш що, я таки доволі крутий. Думаю, з-поміж нас двох,
якби треба було вибирати, я крутіший…
Містере Теґу.
Томасе!
-Ізабель, я не говорю французькою, люба. -Так.
-Але це не те, що ти думаєш. -То краще вивчи.
Ні, звісно. Ого. Боягуз!
-Це все бісові копи! -Ти таке брехло!
-Вони змусили мене сказати! -Боже мій!
ЛОНДОН, ШІСТЬ МІСЯЦІВ ПО ТОМУ
Гляньте. Йому це подобається.
Молодець, синку.
Молодець, Елізабет.
Дякую.
Не бійся. Я буду поруч. Обіцяю, добре?
Гаразд
Тварини відчувають страх, ти маєш випромінювати впевненість. Ясно?
-Так. -Добре?
Не бійся. Ось так. Добре!
Тебе непросто знайти.
Привіт.
Що ж, не дуже й важко.
Що ви тут робите?
Приїхала знайти тебе.
Я в Лондоні, щоб зустрітися зі своїми видавцями, і я дещо написала. Дещо нове.
Але я не віддам це їм без твого схвалення.
Хочете, щоб я прочитала вашу нову книжку?
Думаю, тобі сподобається.
Вона про тебе.
-Про мене? -Так і є.
Ти нажахана. Не лякайся.
ДРУЗЯМ, ЯКИХ БІЛЬШЕ НЕМАЄ ПОРУЧ. І НОВИМ ДРУЗЯМ, ЩО, СПОДІВАЮСЯ, ЩЕ БУДУТЬ.
Вибачте, я просто…
Я думала, ви зраділи, що позбулися мене.
Так. Я була на тебе розлючена.
Але потім я подумала про все і зрозуміла…
Я ревнувала.
Я все там описала, як і повинна робити хороша письменниця,
тож прочитай, і якщо вона тебе не роздратує, зателефонуй мені.
Повечеряємо якось.
Сподіваюся, ти зателефонуєш. Буду рада бачити.
«ТВІЙ ХІД» ҐРІР ҐАРРІСОН ВІНБУРІ
-Як Сафі? -Добре.
Справді?
Так.
-Хочете його погодувати? -Так!
Так, гаразд.
Переклад субтитрів: Володимир Лозицький