ETT ÅR TIDIGARE
För jag…
Jag gör det inte med dig längre
och vi har pratat om…
Ge dem mitt nummer. Jag kan ge dem mitt kreditkort.
Okej, hej då.
Fan.
Hej. Ursäkta för det där.
Det är bara min supercoola styvfar.
Han skaffar nya vänner överallt.
Och hej.
Merritt. Vi har inte träffats. Jag är vän till Amelia.
Hej, Merritt, Amelias vän. Jag är Tag, Benjis pappa.
Ja.
-"Merritt?" -Ja.
Som genomfartsleden.
Ja, som genomfartsleden.
Den är fin.
-Genomfartsleden, alltså. -Ja.
Jag borde nog gå tillbaka.
Trevligt att träffas, Merritt.
Trevligt att träffas, Benjis pappa.
Hur visste du att hon var gravid? Sa hon det också igår natt?
Var hon säker på att det var hans?
Tag var den enda som hon träffade.
Men du visste inte ens att hon träffade honom tills igår kväll.
Jag vet att det verkar som hon är…
…en partytjej eller hur man säger.
Men sanningen är att hon inte går till sängs med nån.
Alla killar faller för henne,
men hon tror att om man ligger med nån ger man bort sin makt.
Det var därför jag kom hit. Jag…
Det var nåt stort att hon låg med honom.
Hon måste ha varit väldigt kär.
Okej.
PORTRÄTT AV ETT ÄKTENSKAP
Var fan är det?
Hej.
Allt okej? Var har du varit?
Förlåt. Jag gick en promenad.
Jag borde ha sms:at.
Det gör inget.
Det är rätt sent. Ska vi gå och lägga oss?
Ja.
DET PERFEKTA PARET
Fan.
-Du skrämde mig. -Jag hörde fotsteg.
-Mår du bra? -Jag bara…
-Jag var bara törstig. -Törstig?
Har du ingen karaff på rummet?
Jo. Jag glömde det.
Var det verkligen inget annat du letade efter? För…
Du ska inte snoka runt.
Behöver du nåt, säg bara till.
-Det ska jag göra. -Bra.
Benji är väldigt viktig för mig.
Vi står varann nära.
Så jag vill att du ska känna dig bekväm.
Men gå aldrig in på Tags kontor igen. Uppfattat?
Det var ett misstag.
-Okej. Tack. Godnatt. -Godnatt.
Mr Tag, din gröna juice.
Tack, Go Go.
Hur går det med uppföljningen?
Nästan klar.
Du vet hur jag känner om det där.
När du är redo.
Åh, mr Tag!
People Magazine kommer i eftermiddag
och sen har vi min boklansering på tisdag.
Det jag oroar mig för just nu, Roger,
är att alla måste köa i hettan.
Vi bjuder på kylt rosévin och har försignerade kopior. Ingen kö.
-Har vi kylt rosévin? -Såklart vi har kylt rosévin.
Godmorgon, Amelia. Hur mår du?
Okej.
Bröllopscateringen glömde att avboka brunchen, så…
Jag är inte hungrig.
Inte?
Det finns juice om du fortfarande är törstig.
Tack.
Greer, är det säkert att du inte vill skjuta upp det?
-Med allt som har hänt… -Ja.
Naturligtvis, men vi kan inte.
-Varför inte? -Det kommer folk från New York
och London. Och då måste vi förklara varför.
Och ingen av oss vill nog förklara nåt just nu.
-Sant. -Det är inget vi behöver. Eller hur?
Och vi ska ha en intervju i trädgården i eftermiddag, älskling.
-Just det. -Bra.
Och jag ber om ursäkt,
men de kommer att vilja ta ett familjefoto i eftermiddag.
-Vill de ta kort? -Ja.
Så vi tar ett familjefoto. Eller hur, Roger?
-De förväntar sig det. Det är nödvändigt. -Ni måste skämta.
-Därför står hortensiorna ute. -Ja.
Ta på dig nåt fint.
Var är Shooter, förresten?
Har nån sett honom?
Jag vet inte. Sover han?
-Kan du väcka honom? -Japp.
NANTUCKETPOLISEN
Hallå!
Jag vill ha en advokat!
Jag vill ha min advokat! Nu!
Snälla!
Hallå?
Fan också!
Fan.
Hallå?
-Vad… -Varför har du inte svarat på mina sms?
Vet din pappa om det?
-Jag har inte sagt det till nån. -Bra, för det är allvarligt.
-Jag vet. -Det kan bli hemskt.
-Chloe? -…det är en stor grej.
Hej, pappa. Bli inte arg. Det är lugnt.
Jag avgör om det är lugnt eller inte.
Ursäkta, sir…
Vad fan gör du, klättrar in genom min dotters fönster?
Ni äger faktiskt inte hela ön. Det här är mitt hem.
Hej, Will.
Jag såg inget. Jag ska bara fylla på.
Du slutar väl snart, va?
Ja.
Herregud, vad din familj super.
Du.
Vill du ta ett par såna mojitos som du serverar
och se mitt hemliga gömställe?
Jag ska försöka smyga iväg.
Det är ett fint ställe.
Ingen vet att man är här.
Ja, du vet…
Tack.
Fan.
Okej.
Att kalla mig "sir" gottgör inte för det faktum att du inte
knackade på min dörr.
Stöter jag på dig här inne igen, syr jag in dig.
Uppfattat, sir.
Har du skadat handen?
Fan!
Will.
Will! Vad hände?
Du! Det är okej.
Det är inget.
Ut med dig.
Genom dörren den här gången.
Vi pratar när jag kommer hem.
Will är lite konstig.
Han var rar som barn, men sen hände nåt.
Han stängde ner.
Han stängde in sig på sitt rum.
Jag vet att han är 13 eller 17 eller nåt, men ingen runkar så mycket.
Mr William älskar mina piroger.
Och mrs Greer försökte göra piroger till honom när jag hade cancer.
Han var smalare än jag när jag kom tillbaka.
Hej.
Mot bristningar.
Det är talg från Madura i, som är förbjudet här,
men min collegevän skaffar den
genom sin asiatiska svärmor som är kosmetikaguru.
Jag kör den i mixern. Inga parabener, och glutenfri.
Coolt.
Tricket i den här familjen är att hålla sig i periferin…
I säkerhet.
Så gör jag.
Vad menar du?
Om nån gjorde nåt hemskt,
och jag säger inte att det var så, för det vore helt sjukt…
men om det ligger nåt bakom
skulle jag låta polisen reda ut det.
Gå inte emot Greer. Det är inte värt det.
Har du skrivit under sekretessavtal?
Om hon hade bett mig, skulle jag väl inte säga det?
Det är poängen med sekretessavtal.
Det är ingen stor grej.
Jag skrev under ett när jag började dejta Thomas för fem år sen.
Efter Mae-incidenten.
Mae-incidenten?
Jag trodde du visste.
Nu måste du berätta.
Mae Pratt. Hon var Wills privatlärare i franska.
Hon jobbade här en sommar, sen stack hon.
"Försvann i natten", typ.
Jag misstänker att det låg nåt skumt bakom, men vet inte vad.
-Will var helt förstörd. -Vad hemskt.
Konstigt att Benji inte har nämnt det.
De stod varann nära.
Hon åkte till Deerfield.
Jag förstår att du fick paranoia när hon bad dig skriva på.
Men man vänjer sig.
Och… jag beklagar det som hände Merritt.
Jag vet att jag inte alltid var så gästvänlig,
men hon var en cool tjej.
Tack.
Varför har du aldrig sagt nåt om Mae Pratt?
Vem…
-Vem har berättat? -Var ni vänner?
Gick ni i skolan tillsammans?
Hon behövde sommarjobb så hon kom hit och lärde Will franska.
Och sen åkte hon bara
plötsligt härifrån?
Ja.
Hon sa inte hej då.
Det var konstigt.
Varför frågar du mig om det?
Jag bara undrade varför du aldrig har nämnt det.
Det var åratal sen. Varför skulle jag?
Din mamma bad visst folk skriva på avtal då också.
Jösses.
Jag har ju förklarat.
Det är så de gör saker.
Okej?
De har alltid gjort så, så släpp det.
People Magazine är här.
Mamma väntar.
Absolut. Det och att vara överens om det mesta.
Jag ser det.
Tror ni att det krävs en sorts villkorslös kärlek
för att förbli gifta i 29 år?
Tja, jag menar…
Villkorslös kärlek?
Jag tror att det är mer
som om en av oss gör ett misstag, litet eller stort,
finns vi där och skyddar varann.
-Är det så? -Som hon sa.
Det gäller för hela familjen.
-Vi har lagarbete. -Ja.
-Lagarbete. Absolut. -Absolut.
Det kanske inte låter så…
Avsluta varandras fraser.
-Det stämmer. -Hörde du?
-Prosit. -Prosit.
Bevis.
Jag tror att det krävs mer än bara lagarbete.
Det, och ett bra sexliv. Det är väldigt viktigt.
Bra att veta.
-Då kan vi prata om boken. -Ja. Det är därför vi är här.
-29:e Dash och Dolly. Det… -Dash och Dolly.
Sover du inte alls?
-Så verksam. -Jag skriver jämt.
Hon ser ut som ett fullblod, men är en arbetshäst. Clydesdale.
-Hon går upp i gryningen. -Okej.
-Det räcker. -I gryningen, och skriver anteckningar
och föder inavlade barn och tar hand om…
-Jag ska inte prata om vår familj. -Ignorera honom.
-Du har satt igång honom. -Ursäkta.
Han kommer inte att sluta.
För den allra största kärleken…
Och nu, karaoke. Okej.
Jag fann den…
Det är fantastiskt. Underbart.
-Det är det. -Det är fest.
Hur inspirerades du till att skapa Dolly?
Hur inspirerades jag?
Jag minns inte riktigt.
Var jag inte besatt av Agatha Christie då?
Jo.
Jag tror att jag inspirerades av några förmögna fastrar.
Ganska många fastrar.
-Du nämnde fastrar, Greer. -Ja.
Du pratar inte ofta om din familj.
Nej.
När jag var fem år började jag på internatskola.
Som brukligt.
Men jag minns…
Jag minns när jag hittade på Dash Hardaway.
Han kom i form av den här
underbara mannen.
Skit också.
-Det skulle ju börja klockan fyra. -Kände du?
-Åh, nej. -Jaha.
"De finaste ögonblicken är sommarregn."
Vänta bara tills man känner doften efteråt.
-Bäst att rusa. -Några frågor.
Nu måste vi ta bilderna inomhus, i vårt eget hem,
när det enda skälet till att göra det utomhus
var för de jävla hortensiorna.
Och vad handlade det där om, Tag?
-Vad menar du? -Du vet precis vad jag menar,
det överdrivna romantiska dravlet.
Jag tror inte…
Jag är nog inte kapabel att säga nåt idag som du skulle godkänna.
Tja, vad du är kapabel till eller inte verkar vara elastiskt, inte sant?
Det gäller även dig.
Ett fullblod?
Jag skulle vilja veta vad din brajahjärna tänkte
när du liknade mig vid en jävla häst.
Jag spelar min roll, älskling.
Det verkar som du har spelat din roll lite för yvigt.
Det kan räcka nu.
Är det vad det handlar om?
People Magazine är här,
och du har plötsligt funnit en falsk jävla moral?
Är vi plötsligt den perfekta familjen? Är det så, Greer? Är det vad du vill?
-Kom igen. Klä om, bara. -Vet du ens vad du vill ha?
För det vet jag.
Dig.
Det har jag alltid velat.
Det är min jävla sjukdom.
Och den går inte att bota!
Sänk rösten!
Vill du aldrig säga: "Åt helvete"? Sticka från all skit,
alla lögner?
Sätta sig på ett plan och åka till nåt fint ställe? Du och jag.
Vet du vad som är intressant med skuldkänslor? De smittar inte.
Jag älskar dig.
Klä om.
Herregud…
Hej.
Du är inte klädd.
Kom igen. Ska du vara med på familjefotot?
-Om du vill. -Om jag vill…
Vill du?
Jag tror inte det.
Det betyder nog mycket för Benji
att inse att du bryr dig om att tillhöra hans familj.
-Jag bryr mig visst. -Jaså? Gör du?
-Det märks inte. -Tråkigt att du känner så.
Du uppför dig inte som om du är kär.
Benji förtjänar att vara älskad.
Ja. Jag håller med.
Jag har bara en annan uppfattning om vad kärlek är.
Som Tag älskar dig, menar du?
Tag avgudar mig.
Gå nu och sätt på dig nåt presentabelt.
Nåt som…
Jag vet att du inte bryr dig, men det gör jag.
Okej.
Lyckliga familjer.
Kom igen.
-Hej. -Kommissarien.
Alla missade samtal är från samma nummer,
från ett par veckor tillbaka.
Hon svarade aldrig.
Nåt från rättsläkaren?
De gör blodprover,
men beroende på hur långt framskriden hon var, kanske det inte syns.
Vi har pratat med Shooter Divals advokat.
De vet att vi inte har nog för att hålla kvar honom.
Och?
-Han släpps. -Naturligtvis.
Han har inte sagt ett ord och kan inte hållas kvar.
-Får jag se? -Ja.
Javisst.
Du har rätt. Hon ignorerade en person.
Fredag, dan för mordet.
Numret ringer henne kl. 09.05, 09.15, 10.30, 10.35…
Jag undrar om de lämnade meddelanden.
Vi kollar.
Få se.
Hej. Det är uppenbart att du inte vill prata om det här.
Och jag lovar att inte ta upp det när du kommer hit.
Jag ska inte uppföra mig konstigt. Men…
Min största oro är att Amelia ska bli sårad,
det här skulle bli hennes död.
Krossa hennes hjärta.
Så jag ber dig, snälla,
berätta inte för henne förrän efter i morgon.
Är det brudgummen som ringer offret?
-Så långt fram du kan. -Will, du blöder ner min kostym.
-Hon sa åt mig att… -Se efter om Amelia kommer.
-Ja… -Hon sa närmare dig.
Vi har väntat. Vi vill inte orsaka försening.
Hon kommer strax.
Nej, nej. Det har gått fem minuter.
Okej, visst. Amelia!
-Tyst. -Titta hit.
Här är hon.
-Vad fin du är. Jättefin! -Ska jag sitta här?
-Ja. -Ja, så gör vi.
-Okej. -Ja.
-Tack. -Ni är så fina allihop.
-Hon sa åt mig att… -Sluta.
-Man måste ha sex för att få hepatit C. -Titta hitåt. Stora leenden.
Snyggt. Ett, två, tre.
-Hon tar några stycken. -Så här? Bra,
-Ännu ett fint familjefoto. -Jag fick en idé.
Jag funderar… Jag vet inte om det är… Vi har Amelias föräldrar här.
-Ja. Snälla. -Till mittuppslaget.
Och vi har en vän till familjen som skulle vilja vara med på kortet.
-Jag går och hämtar dem. -Gosia, kan du hämta Isabel?
Det här blir intressant.
-Den här platsen är lite… -Ja.
-Lite annorlunda. -Tag och Greer i mitten.
-Underbart. -Hej.
-Var ska du vara?
Ditt eget omslag.
-Ni ska… -Jag vet.
-ju gifta er. -Ja.
-Hej. -Hej.
Det var snällt, men vi behöver inte vara med.
Nu tar vi bara kortet.
-Vi behöver inte vara med. -In med er.
-Vi vill det. -Det går fint.
Varsågoda och sitt.
-Det blir bra. Paret. -Eller hur?
-Det här är Karen. -Hej, Karen.
Sätt er. Vi vill så gärna ha er med på kortet.
Det är underbart!
Allt okej?
-Vi är den perfekta familjen. -Will…
Allihop. Ett, två, tre.
Ni är jättefina. Ni måste vara stolta.
Vi tar ett par till.
Var är Shooter?
-Jag har inte sett honom på hela dan. -Han borde vara med.
Han har äntligen blivit bortadopterad.
Vi kan inte ta kortet utan Shooter.
Shooter och Greer? Ja. De är märkligt nära.
Mrs Greer är svag för Shooter.
Hon säger alltid: "Han är som en son för mig".
Jag skulle inte uppföra mig så med min son.
Än sen? Alla kan inte ha en död mamma.
Okej, mr Dival. Du kan gå, men får inte lämna ön.
Okej? Ingen av er får lämna ön. Uppfattat?
Ja.
Du har en bra advokat, men vi tror att du döljer nåt,
så vi håller ögonen på dig.
Kom igen.
-Den här vägen. -Tack.
Ja, för fan.
Du gjorde det igen.
-Hallå? -Här bak.
Hej. Dina häckar behöver klippas.
Jag ska informera min trädgårdsmästare.
Det doftar gott!
Färdig marinara. Jag lägger till äkta vitlök.
Imponerande.
Jag säger till mina barn att det frusna vitlöksbrödet är hembakt.
Allt som kräver ugnsvärme
räknas som matlagning.
Nej, tack. Jag känner fortfarande smak av plast från glaset
som jag drack med Isabel Nallet på Sand Dollar.
Var det värt det?
Jösses. Jag förstår bara hälften av vad hon säger.
Men tydligen är alla Winburys pengar uppbundna i en fond.
Så det är därför Greer skriver en bok eller två per år.
Hon betalar för allt:
skolor, bilar, takvåningen på Park, allt.
De är låsta.
Tag får lite pengar att investera, men har aldrig arbetat.
Inte konstigt att Tag är en sån…
Idiot.
Nej, jag tänkte säga "bra kille".
Pojkarna kommer att ärva,
men Greer vill inte att de ska bli som Tag.
Det är uppenbarligen för sent för Thomas.
Och Benji hade visst problem som tonåring.
Han hamnade i bråk, blev utsparkad, fick byta skola.
Ja.
-Han är svår att läsa av. -Ja.
Och Will…
Han är väldigt orolig, nervös och spänd,
och kommer inte överens med Tag.
Chloe, kom hit.
Det här är min dotter.
Det här är kommissarie Henry.
Hallå.
"Hallå?"
Jag gillar henne. Hon verkar trevlig.
-Grym dörrsmäll. Jag gillar henne. -Ja.
-Jag vänjer mig aldrig. -Inte?
Men det händer alltid.
Gör det? Aldrig hemma hos mig.
Vad är det där?
-Toppen. -Börjar festen med Bourgogne?
Jag vet inte. Smakar det mögligt slott?
Bröd. Om ni vill ha.
Shooter? Är det du…
-Du kom till slut. -Ja.
Förlorade sonens återkomst.
Sluta.
Var har du hållit hus?
Polisstationen.
Det är lugnt. De ville bara prata.
Det ordnar sig.
Jag hämtar resten av maten.
Greer?
-Vad hände? -Jag sa inget om pengarna.
-Jag svär. -Bra.
Borde jag oroa mig?
Nej. Gosia, det ser jättegott ut!
Jag tror vi alla behöver lite tröstmat.
Jag föredrar en tröstdrink.
Naturligtvis.
Gosia, du kan trolla.
Det här är utsökt. Vad skulle vi göra utan dig? Bra gjort.
Verkligen!
Ja. Tack, Gosia.
Mår du bra?
Bon appétit!
Oui!
Hur är hotellet, Isabel?
Det är förskräckligt.
De serverar vin i plastflaskor.
Bättre än inget alls.
Oui. Bien sur.
Alla tidningar handlar om Nantucket. Jag är här.
Jag borde ha köpt en bok på flygplatsen,
men jag hade inte förutspått så mycket comment dit-on…
-Fritid. -Ja. Fritid.
Förväntade du dig mer aktivitet?
När Tom och jag åkte till Parrot Cay köpte jag Döden i Greenwich
och läste den för tredje gången. Man tröttnar aldrig.
Tom.
-Mina böcker på flygplatsen. Som tortyr. -Jag vet. Hemskt.
Men det utgör 30 % av min försäljning.
Exakt. Vi får spela med.
Även om det känns som om jag rear ut dem som Doritos.
-Folk älskar Doritos. -Ja.
-Jag älskar Doritos. -Det gör hon.
Eller gjorde, när jag fortfarande kände smaken.
Du har rätt, Karen. Jag älskar också Doritos ibland.
Det gör hon.
Karen och jag åt Fritos och drack Franzia varje kväll på bröllopsresan
på ett fint litet ställe vid stranden. Fantastiskt.
Himmelriket.
-Underbart! -Det låter så.
Varför be folk signera sekretessavtal?
Ursäkta?
Varför ber du folk skriva på papper
för att hålla tyst om vad som pågår här?
-Vi har ju pratat om det. -Det är okej.
Det är mycket att vänja sig vid.
Ett av skälen till att vi…
Vad hände med Mae Pratt?
Det är en bra fråga.
Benji, vad snackar hon om?
-Mae Pratt? -Jag vet inte.
Raring.
Vad hände henne?
Amelia.
Om hennes försvinnande inte har med nån att göra,
varför ska folk skriva på avtal?
-Ja, det är så konstigt. -Varför pratar ingen om det?
Sluta.
Benji, kan du be din fästmö att hålla tyst?
-Vem skyddar du? -Vem jag skyddar?
Okej, jag tror att vi kan byta ämne.
Vem är Mae Pratt?
Tydligen inte.
Ja, pappa. Vem är Mae Pratt?
Dra åt helvete, Tom.
Vad är det som händer? Vad snackar ni om?
Inget. Allt är okej, Will.
-Pappa knullade henne, Will. -Tom!
Thomas, varför säger du så?
För att det är sant.
För att din son är en osäker liten idiot.
Kan du låta bli att röka vid bordet, tack?
Ursäkta, älskling.
Vem knullade pappa med?
Mae, till exempel.
-Sluta! Han har druckit för mycket. -Herregud.
-Det är inte sant. -Lyssna inte på honom, Will.
-Det är inte sant. -Jo, det är sant.
Och när pappa gjorde slut…
-Du är full. -…försökte hon begå självmord.
-Vad… -Minns du?
Så mamma och pappa slog nävarna i bordet…
Tom.
…och gjorde en ekonomisk uppgörelse för att slippa rättegång.
Eller hur?
-Okej. -Så därför såg du henne aldrig mer.
Han pratar strunt, William.
Du berättade att hon… slutade. Det var så du sa.
Ja, det gjorde hon.
Jag går fanimej inte på det.
Dra åt helvete allihop. Och särskilt du! Skithög!
Jag älskar Chablis.
Jag föredrar italienska vita viner, men i alla fall.
En Chablis är en Chardonnay,
men en Chardonnay behöver inte vara en Chablis.
Ska du gå och se om han mår bra?
Han mår nog bra, älskling. Oroa dig inte.
Gå och kolla till din son, Tag!
-Gör nåt, för en gångs skull! -Naturligtvis. Jag är på väg.
Hur är din Chablis?
Faktiskt så…
Jag dricker ingen.
Du dricker inte. Naturligtvis. Du är gravid.
Men jag minns att jag gillar det.
Det spelar ingen roll.
C'est dégoûtant. Non, mais c'est dégoûtant.
Qui.
C'est immonde.
Ursäkta mig, allihop.
Jag hade ingen aning.
Vilken var din favorit-Dorito?
När du ännu kände smaken.
Cool Ranch.
Okej. Jag ska ringa angående testerna en gång till.
Titta här. Det där ser inte ut som lättsamt barsnack.
Nej. Han är överallt på hennes Instagram.
Han har gillat varenda inlägg hela året.
Jag har fått det till 16 eld-emojis bara i juni.
-Och det betyder? -Han gillar henne.
Det här är kommissarie Henry. Jag ringer angående…
Jaha.
Okej. Tack.
Hon var gravid.
Fingeravtrycken på ostronkniven var Will Winburys.
Blodet i sanden var från Merritt Monaco och Will Winbury.
Har du hittat honom?
-Inte än. -Har du ens letat?
-Älskling, han mår säkert bra. -Will!
-Herregud. Han är helt förstörd. -Han mår säkert bra.
Du känner honom inte som jag.
Kanske inte, men jag vet att han mår bra.
Och om nåt händer honom, kommer jag fan aldrig att förlåta dig.
Älskling, kan vi inte…
Håll käft och leta reda på vår son.
Jävla skor.
Will!
Jag hatar dem!
Min franskalärare, Mae,
min pappa knullade henne.
Och de höll det hemligt.
Jag gjorde ett fånigt pappershjärta till henne.
Det stod: "Du är söt" på.
Hon försvann direkt efter det.
Hon sa inte ens hej då.
Jag trodde att det var mitt fel.
Jag trodde att jag hade skrämt iväg henne och…
Jag var helt förstörd.
Han är en sån jävla idiot!
Men vad håller du på mig?
Jag sticker.
-Va? -Jag sticker.
Nej. Det är ingen bra idé.
-Följer du med? -Nej, det är farligt!
Åk inte, Will.
Du kan inte åka själv!
Till paradisön Nantucket,
för min favoritperson i hela världen,
min bästa vän Amelia,
ska gifta sig den här helgen!
Jag kan inte tro det.
Det fick mig att tänka på vänskap
-och hur… -De hittar inte Will.
-Inte? -Nej.
Är du okej?
Jag borde också leta efter honom.
Okej.
Will?
William! Det är okej, raring!
William?
Will hade det.
Han gömde det.
Miss Sacks. Hej.
Undertexter: Lena Marie Larsson