UN AN ÎNAINTE
Fiindcă nu…
Fiindcă nu mai fac asta cu tine
și am discutat deja despre…
Bine, dă-le numărul meu. Le dau eu numărul cardului.
Bine, pa.
Să mă ia naiba!
Bună! Scuze pentru adineauri.
E tatăl meu vitreg super tare.
Își face prieteni oriunde merge.
De asemenea, bună!
Sunt Merritt. Nu ne cunoaștem. Sunt prietena Ameliei.
Bună, Merritt, prietena Ameliei! Sunt Tag, tatăl lui Benji.
Da.
- „Merritt”? - Da.
Ca autostrada.
Da, ca autostrada.
E drăguț.
- Îmi place autostrada. - Da.
Probabil ar trebui să mă întorc.
Mi-a făcut plăcere, Merritt.
Și mie, tatăl lui Benji.
De unde știți că era însărcinată? V-a spus-o ea aseară?
Și era sigură că era al lui?
Tag era singurul ei partener.
Da, dar dv. nici de relația lor nu știați până aseară.
Da, știu că dă senzația unei…
petrecărețe sau așa ceva.
Dar adevărul este că nu se culcă nu nimeni.
Da, bărbații îi cad mereu la picioare,
dar ea crede că, dacă te culci cu cineva, îți pierzi puterea.
De asta am vrut să vin aici. Eu…
E important că s-a culcat cu el.
Cred că era foarte îndrăgostită de el.
În regulă.
Bine.
PORTRETUL UNEI CĂSNICII
Unde naiba este?
Salut!
Ești bine? Unde ai fost?
Da, scuze. M-am plimbat puțin.
Trebuia să-ți scriu.
Nu-i nimic.
E destul de târziu. Mergem la culcare?
Da.
CUPLUL PERFECT
La naiba!
- M-ai speriat. - Am auzit pași.
- Ești bine? - Da, doar…
- Îmi era sete. - Sete?
Nu ai o carafă lângă pat?
Ba da. Am uitat.
Sigur nu căutai altceva? Fiindcă…
Nu mi-ar plăcea să te furișezi.
Dacă vrei ceva, spune.
- Așa voi face. - Bine.
Benji e foarte important pentru mine.
Suntem foarte apropiați.
Vreau să te simți în largul tău cu noi toți.
Dar să nu mai intri niciodată în biroul lui Tag. Ai înțeles?
A fost o greșeală.
- Mulțumesc. Noapte bună! - Noapte bună!
Dle Tag, sucul dv. verde.
Mulțumesc, Go Go.
Cum merg pregătirile după eveniment?
Aproape gata.
Știi ce simt cu privire la asta.
Oricând ai timp.
O, dle Tag!
Azi vin de la revista People,
iar marți avem lansarea de carte.
Acum cel mai mult mă îngrijorează, Roger,
că vor sta la rând în căldura asta.
Vom oferi rosé rece și copii semnate în prealabil. Fără stat la rând.
- Avem rosé rece? - Normal că avem rosé rece.
Bună dimineața, Amelia! Ce faci?
Bine.
Furnizorii de la nuntă au uitat să anuleze gustarea deci…
Nu prea mi-e foame.
Nu?
Este și suc, dacă îți mai este sete.
Mulțumesc.
Greer, sigur nu vrei să amânăm?
- Cu tot ce se petrece… - Da.
Sigur că vreau, dar e imposibil.
- De ce? - Vin oameni special de la New York,
din Londra și ar trebui să explicăm motivul.
Și nu cred că vrea cineva să dea vreo explicație.
- Nu. - Și nu de asta avem nevoie. Nu-i așa?
Și vom avea un interviu în grădină după-amiaza asta, iubitule.
- Da, desigur. - Bun.
Și îmi cer scuze de pe acum,
dar după-amiază vor dori o poză de familie.
- Vor o poză? - Da.
Trebuie să facem o poză de familie, nu, Roger?
- E de așteptat. Trebuie făcută. - Îți bați joc de mine.
- De asta am scos hortensiile. - Da.
Vă rog să vă îmbrăcați frumos.
Apropo, unde e Shooter?
L-a văzut cineva?
Nu știu. Poate că doarme?
- Poți să-l trezești, te rog? - Da.
POLIȚIA DIN NANTUCKET
Alo!
Vreau un avocat.
Îmi vreau avocatul! Zău așa!
Vă rog!
Alo!
La naiba!
Hei!
- Ce… - De ce nu mi-ai răspuns la mesaje?
Nu i-ai spus tatălui tău?
- N-am spus nimănui, bine? - Bun, că e foarte serios.
- Știu. - Poate să iasă rău.
- Chloe? - …foarte important.
Tată, n-o lua razna, bine? E în regulă.
Nu, eu îți spun dacă e în regulă sau nu.
Îmi pare rău, dle…
Ce naiba faci, de ce intri pe fereastra fiicei mele?
Să știți că nu dețineți toată insula. Asta e casa mea.
Salut, Will!
N-am văzut nimic. Am venit după provizii.
Îți termini tura curând, nu?
Da.
Familia ta bea de stinge.
Stai!
Vrei să luăm niște mojito din cele servite
și să mergem în ascunzătoarea mea?
O să văd dacă mă pot strecura.
Știi, e un loc fain.
Nu te vede nimeni aici.
Da, păi, știi…
Mulțumesc.
La naiba!
În regulă.
Și dacă-mi spui „domnule” nu scuză faptul că nu ai avut decența
de a veni pe ușa din față.
Dacă te mai prind aici, te arestez.
Am înțeles, dle.
Ai pățit ceva la mână?
La naiba!
Will.
Will! Ce s-a întâmplat?
E OK.
Nu, nu-i nimic.
Pleacă de aici!
Și, de data asta, pe ușă.
Când mă întorc, o să stăm de vorbă.
Will e mai ciudățel.
Era un scump de copil, dar apoi, nu știu, s-a întâmplat ceva.
S-a închis în el.
A început să stea numai în camera lui cu ușa închisă.
Știu că are 13 sau 17 ani, dar nimeni nu și-o freacă atât.
Dl William moare după colțunașii mei.
Dna Greer a încercat să-i facă și ea colțunași când am avut cancer.
Arăta mai slab decât mine când m-am întors.
Salut!
Pentru vergeturi.
E cu seu din Madura, care e interzis de FDA,
dar îmi face rost o prietenă
de la soacra ei din Asia, care e un magnat al cosmeticelor.
Îl prepar în blender. Nu are parabeni, nici gluten.
Tare.
Ca să supraviețuiești în familia asta, stai pe margine…
în siguranță.
Eu așa fac.
Ce vrei să spui?
Dacă s-a întâmplat ceva rău,
și nu spun că s-a întâmplat, fiindcă ar fi o nebunie…
Dar, dacă lucrurile nu sunt ce par,
eu aș lăsa poliția să investigheze.
Nu te băga în bătaia puștii lui Greer. Nu merită.
Ai semnat un acord de confidențialitate?
Păi, dacă mi-a cerut, probabil nu ar trebui să spun nimic, nu?
Asta e ideea cu astfel de acorduri.
Nu e așa mare lucru.
Am semnat unul când am început să ies cu Thomas, acum cinci ani.
După tot scandalul cu Mae.
Scandalul cu Mae?
Am crezut că știi.
Acum trebuie să-mi spui.
Mae Pratt. Era profesoara de franceză a lui Will.
A lucrat aici o vară, iar apoi, gata.
„A dispărut în întunericul nopții”, ceva de genul.
Mereu am crezut că s-a întâmplat ceva rău, dar nu știu ce.
- Will a fost devastat. - E oribil.
Mă mir că Benji nu ți-a spus.
Erau apropiați.
Cred că a studiat la Deerfield.
Dar nu mă mir că ești paranoică dacă ți-a cerut să semnezi acordul.
Dar o să te obișnuiești.
Și… Chiar îmi pare rău pentru Merritt.
Știu că n-am fost întotdeauna foarte prietenoasă,
dar chiar era o tipă tare.
Mulțumesc.
Cum de nu mi-ai spus despre Mae Pratt?
Cine…
- Cine ți-a spus? - Erați amici?
Ați studiat împreună?
Avea nevoie de o slujbă de vară, a venit aici să-l învețe franceza pe Will.
Și ce, pur și simplu…
a plecat deodată?
Da.
Nu și-a luat adio.
A fost ciudat.
De ce mă întrebi de asta?
Mă întrebam de ce nu mi-ai pomenit nimic.
S-a întâmplat demult. De ce să-ți spun?
Mama ta i-a pus pe toți să semneze acorduri și atunci.
Doamne!
Amelia, ascultă, ți-am spus.
Așa procedează ei.
Da?
Așa au procedat mereu, așa că, las-o baltă!
Au venit de la revista People.
Ne așteaptă mama.
Absolut. Asta și să fii de acord cu celălalt cât mai mult.
Da, îmi dau seama.
Credeți că este necesară un tip de… iubire necondiționată
pentru a fi căsătoriți 29 de ani?
Ce să zic…
Iubire necondiționată?
Cred că, mai degrabă,
dacă unul dintre noi face o greșeală, mică sau mare,
atunci îl apărăm.
- Asta e? - Ce-a zis ea.
Dar asta e valabil pentru toată familia, nu?
- E o muncă de echipă. - Da.
- Muncă de echipă. Exact. - Exact.
Adică, după… Știu că nu sună foarte…
Ne terminăm frazele.
- Așa e. - Ai auzit?
- Noroc! - Noroc!
Exact ce ziceam.
Eu cred că e mai mult decât muncă de echipă.
Asta și o viață sexuală sănătoasă. Cred că asta e foarte important.
E bine de știut.
- Să vorbim despre carte! Bine? - Desigur. De asta suntem aici.
A 29-a aventură cu Dash și Dolly. Este…
Nu dormi niciodată?
- E prolifică. - Mereu am scris.
Știu că arată a pursânge, dar e cal de povară. Clydesdale.
- Se scoală în zori. - Gata.
- Cred că e de ajuns. - În zori scrie notițe în caiet
și hrănește copii incestuoși și are grijă de…
- Scuze, nu vorbesc de familia noastră. - Ignoră-l.
- L-ai ațâțat. - Îmi cer scuze.
Nu se mai oprește.
Fiindcă cea mai mare iubire din lume…
Și acum karaoke. Bine, gata.
Am găsit…
E grozav. E minunat.
- Nu, chiar este. - E o petrecere.
Cum ți-a venit inspirația pentru Dolly?
Cum mi-a venit inspirația?
Nu cred că-mi mai amintesc.
Eram obsedată de Agatha Christie, nu-i așa?
Da.
Cred că m-au inspirat și niște mătuși bogate.
Destul de multe.
- Greer, ai spus mătuși? - Da.
Nu vorbești, de obicei, despre familia ta.
Nu.
Fiindcă am mers la internat la cinci ani.
Tipic!
Dar îmi amintesc…
Îmi amintesc când mi-a venit inspirația pentru Dash Hardaway.
A fost în forma acestui…
bărbat superb.
La naiba!
- Cică pe la 16:00 începea. - Ați simțit?
- O, nu! - Da.
„Nimic mai plăcut ca o ploaie de vară.”
Stai să vezi cum miroase iarba apoi.
- Să fugim! - Câteva întrebări.
Acum va trebui să facem pozele în interiorul casei noastre
și singurul motiv ca să le facem aici afară
erau nenorocitele de hortensii.
Și ce-a fost asta, Tag? Serios.
- Despre ce vorbești? - Știi exact la ce mă refer.
Tâmpeniile alea exagerat de romantice.
Nu cred…
că sunt în stare să spun ceva azi care să te satisfacă.
Ce ești capabil sau incapabil să faci pare să nu mai cunoască limite, nu?
Pot spune la fel despre tine.
Un pursânge?
Aș vrea să știu ce i-a venit creierului tău sufocat de iarbă
să mă asemene cu un afurisit de cal.
Îmi aduc contribuția, iubito.
Se pare că îți aduci contribuția puțin cam prea mult.
Poate că ajunge.
Despre asta e vorba?
Au venit de la revista People
și ți-ai descoperit deodată o moralitate falsă?
Deodată suntem familia perfectă? Asta e, Greer? Asta îți dorești?
- Haide! Îmbracă-te. - Tu mai știi ce vrei?
Fiindcă eu știu.
Pe tine.
Nu mi-am dorit niciodată mai mult.
Asta e boala mea nenorocită.
Am făcut tot posibilul să mă vindec, dar nu pot!
Nu ridica vocea!
Nu vrei să-i dai naibii pe toți? Să scapi de mizeria asta,
de toate minciunile?
Să luăm un avion, să mergem într-un loc frumos doar noi doi.
Știi ce-i interesant la vinovăție, Tag? Nu e transferabilă.
Te iubesc!
Îmbracă-te odată!
Doamne…
Bună!
Nu te-ai îmbrăcat.
Zău așa! Nu faci poza de familie cu noi?
- Dacă tu vrei. - Dacă eu vreau…
Bine, dar tu vrei?
Nu prea cred.
Ar fi important pentru Benji
să știe că-ți pasă să participi cu familia lui.
- Îmi pasă. - Pe bune? Chiar așa?
- Nu se vede. - Îmi pare rău că simți așa.
Nu se vede că ești îndrăgostită.
Benji merită să fie iubit, Amelia.
Așa e. Sunt de acord cu tine.
Doar că pentru mine dragostea arată diferit.
Te referi la cum te iubește Tag?
Tag mă adoră.
Du-te, te rog, și îmbracă-te cu ceva prezentabil.
Ceva care…
Știu că nu-ți pasă, dar mie, da.
În regulă.
Familii fericite.
Să mergem!
- Salut! - Detectiv.
Are apeluri pierdute de la același număr
timp de două săptămâni.
N-a răspuns niciodată.
Ceva de la medicul legist?
Îi fac analize de sânge,
dar depinde de cât de avansată era ca să apară ceva.
Ne-a contactat avocatul lui Shooter Dival.
Știu că nu avem dovezi suficiente ca să-l reținem.
Și?
- Îl scoate. - Normal.
N-a spus un cuvânt și acum nu avem destul ca să-l reținem.
- Pot să văd și eu? - Da.
O, da.
Da, ai dreptate. Chiar ignora pe cineva.
Vineri, ziua crimei.
A fost sunată de la numărul ăsta la 9:05, 9:15, 10:30, 10:35…
Oare n-a lăsat vreun mesaj?
Hai să verificăm!
Să vedem.
Bună! E destul de evident deja că nu vrei să vorbim despre asta.
Și promit că n-o să spun nimic când vii aici.
N-o să mă port ciudat. Doar că…
Cel mai mult mă tem să nu fie rănită Amelia,
căci asta ar ucide-o.
I-ar frânge inima.
Așa că te implor, te rog,
n-o lăsa să afle decât după ziua de mâine.
Mirele a sunat-o pe victimă?
- Cât mai în față posibil. - Will, mă murdărești de sânge.
- Tocmai mi-a zis să… - Vezi dacă vine Amelia.
- Da… - Mi-a zis să mă apropii de tine.
Tot așteptăm. Nu vrem să-i mai reținem.
Vine într-o clipă.
Nu. Așteptăm de cinci minute.
Da, bine. Amelia!
- Taci! - Privirile aici!
A venit!
- Și arăți superb. Absolut superb! - Vreți să stau aici?
- Da. - Da, e bine așa.
- Bun. - Da.
- Mulțumesc. - Sunteți superbi.
- Tocmai mi-a zis… - Termină.
- Faci sex ca să iei hepatita C. - Privirile aici! Zâmbiți larg!
Frumos. Unu, doi, trei.
- O să facă mai multe. - E bine așa? Da?
- Încă o poză de familie grozavă. - Am o idee.
Mă gândeam… Nu știu dacă… Părinții Ameliei sunt aici.
- Da. Sigur. - Pentru interior.
Și avem și o prietenă de familie care s-ar bucura mult să apară în poză.
- Bine. Mă duc să-i chem. - Gosia, o chemi pe Isabel?
Va fi interesant.
- Locurile sunt puțin… - Da.
- Ceva mai diferit. - Tag și Greer la mijloc.
- Splendid. - Salut!
- Bună! - Tu unde să stai?
Propria ta copertă.
- Tu… - Știu.
- …te căsătorești. - Da.
- Bună! - Bună!
E drăguț, dar nu e nevoie să fim și noi.
Haideți să facem poza!
- Nu e nevoie să fim și noi. - Hai!
- Nu, vrem să fiți. - E OK.
Vă rog, stați jos!
- E o idee bună. Cuplul. - Da, nu-i așa?
- Ea e Karen. - Bună, Karen.
Stați jos. Ne-am bucura să apăreți și voi în poză.
E incredibil.
Ești bine?
- Suntem familia perfectă. - Will…
Fiți atenți! Unu, doi, trei.
Arătați incredibil. Puteți să fiți mândri.
Să mai facem câteva.
Unde e Shooter?
- Nu l-am văzut toată ziua. - Ar fi drăguț să fie și el.
Am auzit că a fost adoptat de altcineva.
Putem să facem poza și fără Shooter, iubito.
Shooter și Greer? Da. Sunt ciudat de apropiați.
Dna Greer are o slăbiciune pentru Shooter.
Mereu spune: „E ca un fiu pentru mine.”
Eu nu m-aș purta așa cu fiul meu.
În fine. Nu toți avem o mamă moartă.
Bine, dle Dival, sunteți liber, dar nu aveți voie să părăsiți insula.
În regulă? Niciunul nu aveți voie. M-ați înțeles?
Da.
Aveți un avocat bun, dar tot credem că ascundeți ceva,
așa că vă vom ține sub supraveghere.
Haideți!
- Pe aici. - Mulțumesc.
O, da!
Iar ți-a reușit.
- E cineva? - Da, în spate.
Bună! Tufișurile tale trebuie tunse.
Da. Voi avea grijă să-l anunț pe grădinar.
Ceva miroase bine.
Sos marinara de la Stop & Shop. Adaug usturoi adevărat.
E chiar impresionant.
Îi mint pe copii că eu am făcut pâinea cu usturoi înghețată.
Ascultă, dacă trebuie să încălzești cuptorul pentru ceva,
înseamnă că ai gătit tu.
Nu, mulțumesc. Încă mai simt paharul de plastic de Yellow Tail
pe care l-am băut cu Isabel Nallet la Sand Dollar.
Și a meritat?
Of! Știi că înțeleg doar jumătate din ce spune femeia aia.
S-ar părea că toți banii familiei Winbury sunt blocați într-un fond fiduciar.
De aia Greer scoate o carte, două pe an.
Ea plătește pentru tot:
școli, mașini, penthouse, tot.
N-au acces la ei.
Tag are bani de investiții, dar n-a muncit în viața lui.
Păi, nu e de mirare că Tag e așa un…
Imbecil.
Nu, nu voiam să spun asta. Voiam să spun „un tip grozav”.
Da, băieții își vor primi banii în viitor,
dar Greer nu vrea ca ei să ajungă ca Tag.
E prea târziu pentru Thomas, evident.
Dar a zis că Benji a avut niște probleme când era adolescent.
Se bătea, a fost exmatriculat, a schimbat școlile.
Da.
- E greu de înțeles. - Da.
Iar Will…
E un copil foarte anxios, agitat, foarte încordat
și nu se înțelege deloc cu Tag.
Chloe, vino aici!
Ți-o prezint pe fiica mea.
E detectiva Henry.
Salut!
„Salut”?
Îmi place. Pare simpatică.
- A trântit bine ușa. Îmi place de ea. Da. - Da.
- Nu mă obișnuiesc cu asta. - Nu?
Nu, dar o face tot timpul.
Serios? La mine acasă n-o face nimeni.
Ce e aia?
- Grozav. - Petrecem cu vin de Burgundia?
Nu știu. Are un gust învechit?
Pâine, dacă vreți.
Shooter? Tu ești…
- Ai ajuns. - Da.
Se întoarce fiul risipitor.
Te rog.
Unde ai fost, frate?
La secția de poliție.
E OK. Au vrut doar să discute.
Va fi bine.
Merg să aduc restul mâncării.
Greer?
- Ce s-a întâmplat? - N-am spus nimic de bani.
- Jur. - Bine.
Să-mi fac griji?
Nu. Gosia, arată absolut delicios.
Bun, cred că toți vrem niște mâncare de consolare.
Eu prefer băutura de consolare.
Desigur.
Gosia, ești o magiciană.
Este extraordinar. Nu știu ce ne-am face fără tine. Bravo!
Bravo!
Da. Mulțumim, Gosia.
Ești bine?
Bon appétit!
Oui!
Isabel, îți place hotelul?
E îngrozitor.
Servesc vinul în sticle mici de plastic.
E mai bine decât deloc.
Oui. Bien sûr.
Toate revistele sunt despre Nantucket. Sunt în Nantucket!
Trebuia să fi cumpărat o carte la aeroport,
dar nu am anticipat atât de mult comment dit-on…
- Repaus. - Da, repaus.
Te așteptai la mai multe activități?
Când am mers cu Tom la Parrot Cay, am luat Moarte în Greenwich
și am citit-o a treia oară. Nu mă satur de ea.
Tom.
- Cărțile mele la aeroport. Ce tortură! - Da, știu. Oribil.
Dar constituie 30% din vânzări.
Exact. Te conformezi regulilor.
Deși am senzația că le scot pe bandă rulantă ca pe chipsuri.
- Oamenii adoră chipsurile. - Așa e.
- Eu ador chipsurile. - Așa e.
Adică înainte, când încă le puteam simți gustul.
Ai dreptate, Karen. Și eu ador chipsurile uneori.
Așa e.
Noi am mâncat chipsuri și am băut vin în fiecare seară în luna de miere
de la un local mic de pe plajă. A fost fantastic.
Ca în rai.
- Ce drăguț! - Sună bine.
De ce vrei acorduri de confidențialitate?
Poftim?
De ce ne ceri să semnăm documente legale
ca să nu vorbim despre ce se petrece aici?
- Amelia, am discutat deja. - Nu, e OK.
Nu e ușor să te obișnuiești.
Unul din motivele pentru care…
Ce-a pățit Mae Pratt?
Asta chiar e o întrebare bună.
Benji, despre ce vorbește?
- Mae Pratt? - Nu știu.
Iubire.
Ce s-a întâmplat cu ea?
Amelia.
Dacă dispariția ei n-a avut nicio legătură cu nimeni,
de ce au fost necesare acorduri?
- Da, e ciudat. De ce… - De ce nu vorbește nimeni de asta?
Termină.
Benji, spune-i logodnicei tale să nu mai vorbească.
- Tu pe cine protejezi? - Eu pe cine protejez?
Bine, sincer, cred că am epuizat subiectul.
Cine e Mae Pratt?
Se pare că nu.
Da, tată. Cine e Mae Pratt?
Du-te naibii, Tom!
Ce se petrece? Despre ce vorbiți?
Nu-i nimic. E în ordine, Will.
- Tata i-o trăgea, Will. - Tom!
Thomas, de ce spui așa ceva?
Fiindcă e adevărat.
Fiindcă fiu-tău e un imbecil nesigur, de aia.
Te rog să nu fumezi la masă!
Îmi pare rău, iubito.
Cui i-o trăgea tata?
Una era Mae.
- Zău așa! A băut prea mult. - Doamne!
- Nu e adevărat. - Nu asculta ce spune, Will.
- Nu e adevărat. - Ba e adevărat!
Iar când tata a rupt-o cu ea…
- Ai băut prea mult. - …a vrut să se sinucidă, mamă.
- Ce… - Mai știi?
Așa că mama și tata au luat hățurile în mâini…
Tom.
…și au făcut o înțelegere financiară ca să nu ajungă în instanță.
Nu-i așa?
- În regulă. - Și de aia n-ai mai văzut-o niciodată.
Nu știe ce spune, William.
Mi-ai spus că ea… că a demisionat. Asta mi-ai spus.
Așa e. Da.
Nu te cred absolut deloc.
Du-te naibii! Duceți-vă toți naibii! În special tu, ticălosule!
Chiar îmi place Chablis.
Cred că prefer vinul alb italian, dar tot aia.
Un Chablis e un Chardonnay,
dar un Chardonnay nu e neapărat un Chablis, nu?
Nu te duci să vezi dacă e bine?
Sigur e bine, iubito. Nu-ți face griji.
Du-te și vezi cum e fiu-tău, Tag!
- Fă și tu ceva odată! - Da, sigur. Mă duc. Acum plec.
Îți place Chablis?
De fapt, Abby, este…
Eu nu beau.
Tu nu bei. Normal, ești însărcinată.
Dar îmi amintesc că îmi plăcea.
Chiar nu contează.
C'est dégoûtant. Non, mais c'est dégoûtant.
Oui.
C'est émondant.
Vă rog să mă scuzați.
Chiar nu știam nimic.
Ce chipsuri vă plăceau cel mai mult?
Când încă aveau gust.
Cool Ranch.
Bun. Mai sun o dată, să văd care e situația cu analizele.
Uite! Asta nu pare o discuție la o petrecere.
Nu. I-a invadat Instagram-ul.
I-a apreciat fiecare postare a ei de anul ăsta.
Cred că am numărat 16 emojiuri de foc doar în iunie.
- Și asta ce-i? - O consideră sexy.
Sunt detectiv Henry. Am sunat ca să…
Da.
Bine. Mulțumesc.
Era clar însărcinată.
Amprentele de pe cuțitul de stridii: Will Winbury.
Sângele din nisip: Merritt Monaco și Will Winbury.
L-ai găsit?
- Încă nu. - Măcar l-ai căutat?
- Scumpete, sigur e bine. - Will!
- Doamne, l-a distrus asta. - Scumpo, sigur e bine.
Tu nu-l cunoști ca mine.
Știu că nu-l cunosc ca tine, dar știu că probabil e bine.
Și dacă pățește ceva, n-o să te iert în veci!
Scumpete, hai să nu…
Ține-ți gura și caută-l pe fiu-tău!
Pantofi afurisiți.
Will.
Nenorociții, îi urăsc!
Profesoara mea de franceză, Mae…
Tata i-o trăgea!
Și au mușamalizat tot.
I-am făcut o inimioară stupidă de hârtie.
I-am scris pe ea: „Ești drăguță”.
După care a plecat imediat.
Nu și-a luat adio.
Eu… Am crezut că era din vina mea.
Am crezut că am speriat-o eu sau ceva și…
Nu știu, chiar m-a dat peste cap.
E un bou afurisit!
Will, ce faci?
Plec.
- Poftim? - Plec.
Nu. Nu e o idee bună.
- Vii cu mine? - Nu, e periculos!
Will, nu pleca!
Nu poți să pleci singur!
Spre insula divină Nantucket,
fiindcă omul la care țin cel mai mult,
cea mai bună prietenă, Amelia,
se mărită în weekend!
Nu-mi vine să cred.
Și m-a făcut să mă gândesc la prietenie
- …și cum… - Nu-l găsesc pe Will.
- Serios? - Da.
Ești bine?
Ar trebui să-i ajut să-l caute.
În regulă.
Will?
William! E în regulă, iubitule!
William?
Era la Will.
O ascunsese.
Dră Sacks, bună seara.
Subtitrarea: Ligia Bradeanu