ALLA KARAKTÄRER OCH HÄNDELSER I SERIEN ÄR FIKTIVA.
VARJE LIKHET MED VERKLIGA HÄNDELSER ELLER PERSONER
ÄR EN TILLFÄLLIGHET.
Tamar, lyssna på mig. Mohammadi är på väg.
Stick därifrån genast!
Är han död?
Du dödade honom!
Min pojke…
Du dödade honom!
Lugna ner dig, älskade.
Jag vill inget längre.
-Jag vill inte leva mer. -Kom.
Käre Gud, hjälp mig.
Tyvärr måste jag be er att skingras i god ordning.
Tack, alla. Återvänd till era hem.
Ja?
Faraz, jag är på väg till olycksplatsen.
Ja. Vilken tragedi.
Det är nåt som inte stämmer. Grabben var en skicklig förare.
Så vad tror du?
Att det inte var en olyckshändelse. Och att Ali inte tog sitt liv.
Men nu när Ali är död,
är du vår expert på Mossad.
Jag behöver din hjälp.
Ja, chefen.
Självklart.
…till den nyligen utnämnde överbefälhavaren
av Revolutionsgardet.
Den högste ledaren har i ett uttalande gett sina kondoleanser.
Peyman Mohammadi…
Varför?
Jag bönföll dig att låta bli.
Tamar, det var rätt val.
Du dödade en oskyldig man.
Ingen i den familjen är oskyldig!
Visst, för han var kär i mig.
Det var du som hackade fel bil, för fan.
Milad följde mina order. Om nån är skyldig, är det jag.
Varför avbröt du inte? Det var dödfött.
Det är han.
Så, vad händer nu?
Vad säger själva hjärnan?
-Inget beslut är fattat än. -Ni tänker låta honom leva.
De upptäcker snart att det inte var en olyckshändelse.
Snart räknar de ut resten också.
Och då blir jag avrättad.
Vi ska försöka få ut dig och Nahid ur landet.
Förolämpa mig inte.
Jag lovar er.
Om ni inte avslutar jobbet, lämnar ingen av er Iran levande.
Kom inte med hotelser nu, Faraz.
Om du har ett förslag, lyssnar vi.
Imorgon, före begravningen,
kommer släkt och vänner att samlas hemma hos Mohammadi.
Jag ska hålla utkik efter eventuella Mossad-aktiviteter där.
Peyman kropp kommer att vara i poolhuset bredvid villan.
Mohammadi kommer att be att lämnas ensam med sin son.
Då har vi vår chans.
Det finns en underjordisk gång som för er direkt dit.
Vad tycker du?
Vi har gått för långt för att backa ur nu.
Okej.
Jag gör det.
Okej. Jag ringer Tel Aviv.
De kommer att få kalla fötter.
Om inte nu, så i sista stund.
Även om de backar ur, måste den jäveln dö.
För vår skull och för Irans skull.
Att mörda honom vid hans sons begravning. Det lär bli en diplomatisk mardröm.
Krig har startats för mindre.
Så snart Sepah kommer på hur Peyman dog,
är vår chans borta att nå Mohammadi.
Han är en bruten man.
Om vi sköter våra kort,
kan vi göra en deal med honom via amerikanerna.
Han lär inte knäckas. Eller backa.
Det är min yrkesmässiga åsikt.
Han är inte den typen.
Jag känner igen typen.
Då vet du vad han är kapabel till om vi inte eliminerar honom.
Mitt svar är nej. Du har haft din chans, Marjan.
Du fick fler än en, och du misslyckades.
Ännu värre. Du ställde till en röra.
Förbered evakuering omedelbart.
Det är slutgiltigt.
Nå?
Vi har grönt ljus.
Om du tror att jag dödade honom med avsikt,
känner du mig inte alls.
Jag vet.
Jag är rädd.
Jag också.
Jag litar inte på Mossad.
Och jag litar inte på Faraz.
Om det går på tok, vet du vad du ska göra.
Ja.
Nahid, älskling, jag vill att du följer med mig på Peymans begravning.
Nej, Faraz. Det är för svårt.
Så många människor. Hela situationen…
Nahid, bråka inte nu.
Säg ja.
Min Nahid,
du är inte säker här. Jag vill ha dig nära mig.
Bara så kan jag skydda dig. Förstår du?
Snälla du.
OSYNLIGA SÅR
PROFESSOR HASSAN MONTAZEMI FÖDDES I TEHERAN 1949.
Det här är den nya substansen. En sprej.
Den når blodflödet via andningssystemet.
Döden är snabbare. Och mycket mer smärtsam.
Jag kör dig dit själv.
Om nåt går på tok skingras vi.
Vänta inte på mig.
Ta er därifrån
och raka vägen till platsen där flyktbilen väntar.
Tack för att du har räddat mig…
…fler än en gång.
Lycka till.
Jag ska klara det.
Det vet jag.
GENERAL MOHAMMADIS VILLA
Fortsätt.
Lägg väskan här, tack.
Vänta lite.
Fortsätt.
Ett ögonblick.
Är det nåt problem?
Det är en kvinna här som inte finns med på listan.
Jag är en vän till familjen.
Ett ögonblick, bara.
Sir, hon finns inte med på listan.
Det är i sin ordning.
Fröken Ansari, ursäkta dröjsmålet.
Varsågod.
Yulia, hon svarar inte.
Amir, vad fan är det med dig?
-Vad fan gör du? -Tyst.
-Hallå? -Du börjar visst bli senil.
Nog vet du att du aldrig kommer undan med det.
Det var det rätta att göra.
Jag ska säga dig en sak.
Du ska gå in dit.
Och du drar ut henne därifrån i håret om du måste,
annars är ni alla döda inom 15 minuter.
Testa mig inte, Marjan.
Du får den här chansen bara på grund av vår historia.
Annars vore du redan i Sepahs tortyrcell.
Tro mig, Marjan. Döden är bara början.
Jag ska se till att varje barn i Iran lär känna namnet Montazemi.
Din käre makes eftermäle blir som den värste förrädaren i Irans historia.
Avbryt genast, så kanske,
kanske vi låter er lämna Iran levande.
Vad fan gör du här?
Prata inte med mig.
Du skilde mig och min bäste vän åt.
Du får skylla dig själv.
Jag hann aldrig ta farväl av honom på grund av sig.
Nästa gång du blir avvisad av en kvinna, hota henne inte.
Så kanske folk med klass inte stänger dig ute från deras liv.
Ja. Folk med klass.
Du kanske kan berätta varför Revolutionsgardet jämt letar efter dig.
Okej. Nog med struntprat.
Leyla, kära du, tack för att du kom. Fatemeh vill träffa sig.
Kom, snälla.
Mitt kära barn.
Tack för att du kom. Jag vet hur mycket du betydde för honom.
Jag delar er sorg.
Må ni aldrig känna sorg igen.
-Faraz. -Vad är det?
Kriminalteknikerna fann nåt i bilvraket.
Vad?
En komponent som inte hör dit.
De kan inte identifiera tekniken.
En specialist försöker lista ut det.
Nån aning om vad det är?
Säg det du. Du är expert på Mossad.
De ligger bakom det här.
Jag behövs vid kontrollen.
Hej.
Nå?
Fru Montazemi är inte inbjuden, men hon kräver att få tala med dig.
Okej. Jag tar hand om det.
God dag, fru Montazemi.
Gott att se dig här.
Kom in. Följ mig.
Är du helt jävla galen?
Jag beklagar, men jag måste komma in.
Det är omöjligt!
Mina överordnade är oroliga.
De vill att jag är med henne och ser till att hon fungerar riktigt.
Du dödar henne om hon misslyckas.
Jag ska se till att hon inte misslyckas.
Faraz, för mycket står på spel. Vi får inte riskera nåt.
Jag kan inte släppa in dig.
Din fru lider av social ångest. Jag är hennes terapeut.
Det är fullt logiskt att jag eskorterar henne.
Du kan enkelt förklara min närvaro här.
Det är mycket begärt, jag vet,
men allt hänger på det.
Nahid.
Vad gör du här?
Hur mår du?
Det här är för tidigt för mig.
Jag var med Fatemeh, hans mor.
Hur jag än försökte säga nånting
för att trösta henne…
…fick jag inte fram ett enda ord.
Det är naturligt.
Gud, varför pratar jag med dig?
Gud, hjälp oss.
Är du rättstekniker?
Ja.
Tog du med den dödes personliga effekter?
Ja.
-Får jag se. -Varsågod.
Är det allt du fann?
Det är allt de gav oss.
Nåväl.
Jag ser på dig, och tänker på den framtid han kunde ha haft.
Jag är så ledsen.
Må Gud ge dig styrka.
De sista dagarna med dig…
Du gjorde honom lycklig.
General, de har fört den avlidnes kropp…
Du är inblandad i det här.
Rör mig inte.
Det är nåt skumt med dig.
Sen du kom in i våra liv har olyckor drabbat oss.
-Följ med oss, tack. -Vad?
Du också, fröken. Följ med oss lugnt och stilla.
-Följ med oss. -Jag?
Du måste följa med oss lugnt och stilla.
Fröken, du kan gå in igen.
Är det här ett skämt? Varför?
Vi möts igen. Det lovar jag!
Släpp mig!
-Vad gör du här? -Uppdraget är inställt. Vi måste evakuera.
Vi kan inte. Det är nu eller aldrig.
Vi fick inte tillstånd från Tel Aviv. Yulia godkände det inte.
Jag anser att hon har fel, så jag ljög.
Men det är över.
Vi måste ut härifrån. Nu.
Vad hotar de med?
Amir är i bilen med pistolen riktad mot Milad.
Om vi inte är ute om fem minuter dör han, och vi står på tur.
Hon hotade ange oss för Revolutionsgardet.
Och Faraz?
De vill att du dödar honom med giftet.
Tamar, se på mig.
Ställ parfymen på bordet.
Gör det.
Du hade rätt.
De fick kalla fötter.
Hörde du mig?
Ja.
Så vad tänker du göra?
Vi använder plan B.
Lämna oss, tack.
Jag vill vara ensam med min son.
Min son…
Min älskade son…
Mitt hjärta… Förlåt mig.
Utan dig har jag ingenting.
Utan dig är jag ingenting.
Förlåt mig, min son.
Förlåt mig.
Jag hittar inte Faraz.
Jag mår inte bra. Jag kommer att svimma.
Kom och sätt dig.
Jag sa det till honom.
Att det var för mycket för mig.
Andas, bara. Du klarar det här.
Jag kan inte.
Var fan har du hållit hus?
Vadå?
Vad är det där?
Den avlidnes personliga effekter.
Ge mig dem.
Varför?
Jag vill ge dem till generalen. Ge mig dem.
Jag var just på väg dit.
Jag tar hand om det, sa jag. Ge mig dem.
Detta är över din rang, Faraz.
Eller du kanske döljer nåt för mig?
Ta dem.
Gå till Ali och Javad genast.
Se vad de gör och varför de är sena.
Andas. Okej?
-Vad tjänar det till? -Vadå?
Lögnerna. Denna meningslösa död.
-Du måste… -Faraz. Hitta Faraz.
-Nej… -Faraz!
Kom. Jag vill att du sätter dig.
Såja. Sätt dig.
-Det går över. Såja. -Tack.
Försök slappna av.
Tack.
Minns du andningsövningarna vi gjorde tillsammans?
Vad har du gjort?
Andas, Marjan.
Andas.
Ursäkta mig, sir. Jag vet att jag stör.
Jag trodde att ni ville veta snarast möjligt.
Veta vad?
Rättsteknikerna fann en sak.
Tydligen en apparat som används för att fjärrstyra en bil.
En anordning sionisterna använder.
Vi är säkra på att det var därför Peymans bil…
Vi vet ännu inte exakt hur, men det var orsaken.
Menar du att de odjuren dödade min son?
Det förefaller så, sir.
De jävlarna. De saknar heder!
Du är mitt vittne.
Ni är båda mina vittnen.
På min heder svär jag
att jag ska förgöra dem!
Det är Peymans mobil.
Fatemeh?
Älskling? Vad gör du?
Jag är inte din älskling.
Vem är du?
Min moster Arezoo, minns du henne?
Hon sänder sina hälsningar.
Herregud, vad har hänt?
Vad tusan pågår där? Var är Tamar?
En explosion i Mohammadis hus. Det är allt vi vet nu.
Och Marjan?
Faraz!
-Det är över. -Min älskade.
Det är över.
Det är över, älskade.
Ring upp Marjan genast!
Är det här rätt ställe?
Ja.
En silvermetallic bil ska vänta på toppen.
Nycklarna ska ligga på vänster framhjul.
-Jag hämtar våra saker. -Okej.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson