- כל הדמויות והאירועים בדויים -
- כל דמיון לאירועים אמיתיים או לאנשים, חיים או מתים -
- מקרי בהחלט -
תמר, תקשיבי לי. מחמדי בדרך.
תסתלקי משם מיד!
הוא מת?
הרגת אותו! הרגת אותו!
אתה הרגת אותו!
הבן שלי…
הרגת אותו!
תירגעי, אהובתי.
אני כבר לא רוצה שום דבר.
אני לא רוצה להמשיך לחיות. -בואי הנה.
אלוהים אדירים, עזור לי.
אני מצטער מאוד, אבל אני נאלץ לבקש מכם להתפזר באופן מסודר.
תודה לכולכם. חזרו לבתים שלכם.
כן?
פראז, אני בדרך לאתר התאונה.
כן. איזו טרגדיה.
משהו לא מסתדר. הבחור היה נהג מחונן.
אז מה אתה חושב?
שזו לא הייתה תאונה. ושעלי לא התאבד.
אבל עכשיו כשעלי מת,
אתה המומחה הראשי לענייני המוסד.
אני זקוק לעזרתך.
כן, אדוני.
בהחלט.
של המפקד החדש
של משמרות המהפכה,
ממשרדו של המנהיג העליון נמסרו תנחומים.
פאימן מחמדי…
למה?
התחננתי בפניך לא לעשות את זה.
תמר, זה היה המעשה הנכון.
הרגת אדם חף מפשע.
אף אחד במשפחה הזו לא חף מפשע.
כן, כי הוא היה דלוק עליי.
את זו שחיברה את העלוקה למכונית הלא נכונה.
מילאד מילא הוראות שלי. אם מישהי אשמה, זו אני.
למה לא ביטלת את המשימה? לא היה סיכוי שזה יעבוד.
זה הוא.
אז… מה עכשיו?
מה אומר המוח?
עוד לא התקבלו החלטות. -אתם תיתנו לו לחיות.
הם יגלו שמה שקרה היום לא היה תאונה.
ובקרוב, הם יגלו גם את השאר.
ואז, אני אוצא להורג.
ננסה להוציא אותך ואת נאהיד מהארץ.
אל תעליבי אותי.
אני אומר לכם כאן ועכשיו.
אם לא תסיימו את העבודה, אף אחד מכם לא יצא מאיראן בחיים.
זה לא הזמן לאיים, פראז.
אם יש לך רעיון, אנחנו מקשיבים.
מחר, לפני ההלוויה,
בני משפחה וחברים ייאספו בבית מחמדי.
הם ביקשו ממני לוודא שאין שם פעילות של המוסד.
גופתו של פאימן תוחזק בבית הבריכה מחוץ לווילה.
בשלב מסוים מחמדי יבקש להיות לבד עם בנו.
זו תהיה ההזדמנות שלנו.
יש מעבר תת-קרקעי. הוא יוביל אותך ישירות אליו.
מה את אומרת?
עברנו דרך ארוכה מדי כדי לפנות לאחור עכשיו.
בסדר.
אעשה זאת.
בסדר. אתקשר לתל אביב.
הם יחששו לעשות זאת.
אם לא עכשיו, אז ברגע האחרון.
גם אם הם ייסוגו, המנוול צריך למות.
למעננו, לא למען איראן.
תקיפת אדם בהלוויה של הבן שלו, זה יהיה סיוט דיפלומטי.
אנשים יצאו למלחמות על פחות מזה.
ברגע שספה יגלו איך פאימן מת,
לא תהיה לנו גישה כזו למחמדי לעולם.
הוא אדם שבור.
אם ננהג נכון,
נוכל לסגור איתו עסקה מהירה דרך האמריקנים.
הוא לא יישבר. הוא לא ייכנע.
זו דעה מקצועית.
הוא לא הטיפוס.
אני מכירה את הטיפוס.
אז את יודעת מה הוא עלול לעשות אם לא נחסל אותו.
התשובה שלי היא לא. הייתה לך הזדמנות, מרג'אן.
היו לך כמה הזדמנויות ונכשלת.
גרוע מכך. עשית בלגן.
התחילו נוהל פינוי מיד.
זה סופי.
נו?
יש לנו אור ירוק.
"טהרן"
אם את חושבת שהרגתי אותו בכוונה,
את לא מכירה אותי בכלל.
אני יודעת.
אני מפחד.
גם אני.
אני לא סומך על המוסד.
ואני לא סומך על פראז.
אם המצב ישתבש, אתה יודע מה לעשות.
כן.
נאהיד יקירתי, אני צריך שתבואי איתי להלוויה של פאימן.
פראז, לא. בבקשה, זה קשה מדי.
יהיו שם יותר מדי אנשים. כל המצב…
נאהיד! אל תתווכחי איתי.
תגידי שתעשי את זה.
נאהיד שלי,
לא בטוח כאן. אני רוצה שתהיי לצדי.
זו הדרך היחידה שאוכל להגן עלייך, את מבינה?
בבקשה.
- פצעים בלתי נראים -
- פרופסור חסן מונטזמי נולד בטהרן ב-1949 -
זה החומר החדש. זה תרסיס.
הוא חודר לזרם הדם דרך מערכת הנשימה.
המוות מהיר יותר. כואב הרבה יותר.
אסיע אותך לשם בעצמי.
אם משהו ישתבש, נתפצל.
אל תחכי לי.
תסתלקי משם
וסעי מיד למיקום מכונית המילוט.
תודה שתמכת בי…
יותר מפעם אחת.
בהצלחה.
אסיים את העבודה.
אני יודעת.
- הווילה של גנרל מחמדי -
בבקשה.
תניח את התיק שלך, בבקשה.
רק רגע, בבקשה.
בבקשה.
רק רגע, בבקשה.
יש בעיה?
יש כאן אישה שהשם שלה לא מופיע ברשימה.
אני חברה של המשפחה.
רק עוד רגע.
אדוני, השם שלה לא מופיע ברשימה.
זה בסדר.
גברת אנסארי, סליחה על העיכוב.
בבקשה.
אמיר, מה הבעיה שלך לעזאזל?
מה לעזאזל אתה עושה? -שתוק.
הלו? -נראה שאת נעשית סנילית.
בטח היה ברור לך שלא תצאי מזה בשלום.
זה היה המעשה הנכון.
אני אגיד לך מה נכון.
את תיכנסי לשם
ואת תוציאי אותה משם גם אם תצטרכי לגרור אותה בשיער,
או שכולכם תמותו בתוך 15 דקות.
אל תבחני אותי, מרג'אן.
אני מעניקה לך את האפשרות הזו רק בזכות ההיסטוריה שלנו.
אם לא, כבר היית בתא עינויים של הספה.
תאמיני לי, מרג'אן, המוות הוא רק ההתחלה.
אוודא שכל ילד באיראן יכיר את השם מונטזמי.
המורשת של בעלך היקר תהיה של הבוגד המפורסם בתולדות איראן.
עצרי זאת עכשיו ואולי…
אולי ניתן לך לצאת מאיראן בחיים.
מה לעזאזל את עושה כאן?
אל תדבר אליי בכלל.
סכסכת ביני ובין החבר הכי טוב שלי.
הבאת זאת על עצמך.
לא זכיתי להיפרד ממנו בגללך.
בפעם הבאה שאישה לא רוצה אותך, תשתדל לא לאיים עליה.
ואז אולי אנשים שיש להם קצת קלאסה לא יוציאו אותך מהחיים שלהם.
כן. אנשים שיש להם קצת קלאסה.
אולי תסבירי לי למה מצעד של סוכנים מחפש אותך תמיד?
בסדר. שמעתי מספיק שטויות.
לילה יקירתי, תודה שבאת. פטימה רוצה לדבר איתך.
בואי, בבקשה.
ילדתי היקרה.
תודה שבאת. אני יודעת כמה היית חשובה לו.
אני משתתפת בצערך.
מי ייתן ולא תדעי עוד צער.
פראז. -מה העניין?
המז"פ מצאו משהו בהריסות.
מה?
רכיב שלא אמור להיות שם.
הם לא מצליחים לזהות את הטכנולוגיה.
מהנדסים מומחים מנסים לגלות מה הוא.
יש לך מושג מה זה?
תגיד אתה לי. אתה המומחה בכל מה שקשור למוסד.
הם עומדים מאחורי כל זה.
צריכים אותי בכניסה. אני צריך ללכת.
שלום.
כן?
גברת מונטזמי לא מוזמנת, אבל היא מתעקשת לדבר איתך.
בסדר. אטפל בזה.
שלום, גברת מונטזמי.
טוב לראות אותך כאן.
בואי איתי, בבקשה. לכי אחריי.
השתגעת לגמרי?
אני מצטערת, אבל אני חייבת להיכנס לשם.
זה בלתי אפשרי!
הממונים עליי מוטרדים.
הם רוצים שאשאר לצדה כדי לוודא שתתפקד היטב.
אז אם היא תיכשל, תהרגי אותה.
אני כאן כדי לוודא שזה לא יקרה.
פראז, יותר מדי מונח על כף המאזניים. אסור לנו להסתכן.
אין שום דרך להכניס אותך לשם.
אשתך סובלת מחרדה חברתית. אני הפסיכולוגית שלה.
הגיוני בהחלט שאלווה אותה בנסיבות כאלה.
יהיה לך קל מאוד להסביר למה אני צריכה להיות שם.
אני יודעת שזו בקשה גדולה,
אבל הכול תלוי בזה.
נאהיד.
מה את עושה כאן?
מה שלומך?
זה מוקדם מדי בשבילי.
הייתי עם פטימה, אימא שלו.
לא משנה כמה ניסיתי להגיד משהו,
לנחם אותה…
לא הצלחתי להוציא אף מילה.
זה טבעי.
אלוהים, למה אני מדברת איתך בכלל?
אלוהים, עזור לנו.
אתם ממחלקת הפתולוגיה?
כן, אדוני.
הבאתם את החפצים של הנפטר?
כן.
תראה לי. -בבקשה.
זה כל מה שמצאתם?
זה כל מה שנתנו לנו.
בסדר גמור.
אני מביטה בך… וחושבת על העתיד שיכול היה להיות לו.
אני מצטערת מאוד.
שאלוהים ייתן לך כוח.
הימים האחרונים איתך…
עשית אותו מאושר.
גנרל, הביאו את גופת הנפטר…
את קשורה לכל זה.
אל תיגע בי.
משהו בך חשוד.
מאז שנכנסת לחיינו קורים לנו אסונות כל הזמן.
בוא איתנו, בבקשה. -מה?
גם את, גברתי. בואי איתנו בשקט, בבקשה.
אדוני, בוא איתנו. -אני?
אדוני, אני צריך שתבוא איתנו בשקט.
גברתי, את יכולה לחזור פנימה.
זו בדיחה? למה?
אנחנו ניפגש שוב. אני מבטיח לך!
תורידו את הידיים שלכם ממני!
מה את עושה כאן? -המשימה בוטלה. אנחנו חייבות להתפנות.
אין לנו זמן לזה. זה קורה.
לא היה אישור מתל אביב מעולם. יוליה לא אישרה את המבצע.
אני חושבת שהיא טועה, אז שיקרתי.
אבל זה נגמר.
אנחנו חייבות להסתלק מכאן. מיד.
מה האיום שלהם?
אמיר נמצא במכונית עם אקדח שמכוון אל מילאד.
אם לא נצא בתוך חמש דקות, הוא ימות ואנחנו הבאות בתור.
היא איימה שתמסור אותנו למשמרות המהפכה.
מה עם פראז?
הם רוצים שתהרגי אותו עם הרעל.
תמר, תביטי בי.
הניחי את הבושם על השולחן.
קדימה.
צדקת.
הם באמת התחרטו.
שמעת אותי?
שמעתי אותך.
אז מה את חושבת?
אנחנו עוברים לתוכנית החלופית.
תשאירו אותנו לבד, בבקשה.
אני רוצה להיות לבד עם בני.
בני…
בני האהוב…
נשמתי… סלח לי.
בלעדיך, אין לי כלום.
בלעדיך, אני כלום.
סלח לי, בני.
סלח לי.
אני לא מוצאת את פראז.
אני מרגישה לא טוב. אני עומדת להתעלף.
שבי.
אמרתי לו.
אמרתי לו שזה יותר מדי בשבילי.
תנשמי. את יכולה לעשות את זה.
אני לא יכולה.
לאן לעזאזל נעלמת?
מה?
מה זה?
החפצים האישיים של הנפטר.
תן לי אותם.
למה?
אני רוצה לתת אותם לגנרל. תן לי אותם.
הייתי בדרך לשם.
אמרתי שאני אטפל בזה. תן לי אותם.
זה מעל הדרגה שלך, פראז.
אלא אם כן אתה מסתיר ממני משהו.
בבקשה.
תשמע, לך אל עלי ואל ג'באד מיד.
תברר מה הם עושים ולמה הם מאחרים.
תנשמי, בסדר?
מה זה שווה? -מה?
השקרים. המוות חסר הטעם.
את צריכה… -פראז. תמצאי את פראז.
לא… -פראז! פראז!
תיכנסי. אני רוצה שתשבי.
בסדר. שבי.
זה בסדר. -תודה.
עכשיו נסי להירגע.
תודה.
את זוכרת את תרגילי הנשימה שעשינו?
מה עשית?
תנשמי, מרג'אן.
תנשמי.
אדוני, סלח לי. אני יודע שזה לא רגע מתאים.
חשבתי שתרצה לדעת בהקדם האפשרי.
לדעת מה?
המז"פ גילו משהו.
נראה שנעשה שימוש במכשיר כדי לשלוט במכונית מרחוק.
מכשיר שהציונים נוהגים להשתמש בו.
אנחנו בטוחים שזו הסיבה שהמכונית של פאימן…
אנחנו עדיין לא יודעים בדיוק איך, אבל אנחנו בטוחים שזו הסיבה.
אתה אומר שהמפלצות האלה הרגו את הבן שלי?
נראה שכן, אדוני.
מנוולים, חארות. חסרי כבוד!
אתה עדי.
שניכם עדיי.
אני נשבע בכבוד שלי
שאשמיד אותם!
זה הטלפון של פאימן.
פטימה?
יקירתי? מה את עושה?
אני לא יקירתך.
מי את?
דודה שלי ארזו, זוכר אותה?
היא מוסרת דרישת שלום.
אלוהים אדירים, מה קרה?
פראז!
זה נגמר. -אהובי.
זה נגמר. זה נגמר.
זה נגמר, יקירתי.
את בטוחה שזה המקום?
כן.
אמורה להמתין לנו מכונית כסופה למעלה.
המפתחות אמורים להיות בגלגל השמאלי הקדמי.
אני אביא את הדברים שלנו. -בסדר.
"טהרן"